358 — 
Om valensbegrepet 
Av docent dr. E, Schreiner. 
(Fortsat fra s. 310). 
Yi har hittil hovedsagelig befattet os med den ene side 
av valensbegrepet: det støchiometrisk talmæssige; 
vi har med andre ord kun faat oplysning om et vist antal 
virkninger av de enkelte affinitetskræfter som hersker mel¬ 
lem atomene. Som en enkel forestilling om, disse elementær- 
atomets kemiske kræfter har man antat at de ikke er likelig 
fordelt i alle rammets retninger, saadan som den sedvanlige 
graviterende kraft, men at affinitetskræftene er lokalisert i 
ganske bestemte retninger. Det er antallet av disse utprægede 
kraftretninger som efter denne forestilling svarer til atomets 
kemiske værdi. Atomenes binding i molekylet tænker man 
sig da paa den maate at det ene atoms kraftlinjer gaar over 
i det andet atoms kraftlinjer under gjensidig mætning, en 
forestilling som har git sig billedlig uttryk i valensstrekene. 
Denne fortolkning av valensenhetene som konstante enkelt- 
kræfter har ført til løsningen av flere vigtige spørsmaal. Man 
har saaledes spurt sig selv om kulstoffets enkelte valenser i 
metandørivatene samtlige er like store. Ved termokemiske 
undersøkelser har man fundet at dette er tilfældet, idet man 
har kunnet beregne kulvandstoffenesi forbrændingsvarme ved 
at anta, at der til løsning av en likeartet binding mellem kul- 
stofatomet og vandstofatomet og mellem to kulstofatomer ind- 
byrdes, hvergang medgaar den samme varmemængde. 
Et andet spørsmaal som principielt har faat sin besvarelse 
utfra antagelsen om bestemt rettede valenskræfter er spørs- 
maalet om disse kræfters virkning i rammet; ti vant Hoff 
og Le Bel viste i 1874 hvorledes spørsmaal av denne art for 
kulstoffets vedkommende kan løses ved at anta at dets valenser 
virker i retningen av et tetraeders 4 hjørner. Specielt kan 
denne hypotese forklare forskjellige tilfælder av isomeri, som 
speilbillødisomeri og den geometriske isomeri hos forbindelser 
med ætylenbinding. 
Selv om den antydede enkle opfatning av valenskræftenes 
natur saaledes maa sies at ha ført til store resultater, saa stræk- 
