362 — 
niende. Fig. 2 viser et brudstykke av grafit som vi f inder 
formet som biceller med 6-kantede orthogonale kulstofringer. 
Vi ser hvorledes det enkelte kulstofatom virker med 4 
val enser i bestemte retninger; men tegningen viser (til for- 
skjel fra diamant og de alifatiske forbindelser) at disse ikke 
er like store. Ti at avstanden mellem de to kulstofatomer 
som ligger i hvert sit plan er større end avstanden mellem 
de kulstofatomer som ligger i samme plan, maa valens- 
kemisk tolkes derhen, at valenskræftene mellem de to først- 
nævnte atomer er mindre end mellem de øvrige 3 atomer. 
> 
Fig. 2. 
Hvis vi overfører denne betragtning fra grafiten til de 
ringformede aromatiske forbindelser, saa faar vi altsaa en 
vigtig oplysning om den hemmelighetsfulde 4-bivalens hos 
f. eks. bensol; intet har vel voldt de organiske kemikere større 
vanskeligheter end at anbringe denne paa en plausibel 
maate. 
At vi paa denne maate har lov til at overføre grafitens 
valensforhold paa bensol har S t e i g e r nylig godtgjort 
yderligere, idet han finder at det arbeide som skal til for at 
overvinde valenskræftene mellem kulstofatomene i grafitens 
ringer og mellem kulstofatomene i bensolets ringer er like 
stort. Arbeidet ækvivalerer nemlig i begge tilfælder ca. 100 
store kalorier. 
Mens baade diamant og grafit kan betegnes som homøo- 
