m 
CIuf'Lomb (H. M», leg. B orb as). 
Belioara îa Scăriţa (fud. Turda Arieş), cunoscute de popor ca «mere 
dulci neultolte». 
Cred că şi alte rasse primitive nealtoite, nestudiate încă din punct 
■de vedere botanic, reprezintă această formă mai îmblânzită a merelor pă¬ 
dureţe, care aci s’au născut pe pământul nostru şi s au păstrat prin activi¬ 
tatea de selecţionator primitiv al oamenilor, nu zic români, ci daci ori 
popoare care au sălăşluit aci încă înaintea lor. Merele «petruşeîe», «du* 
nutreşti» şi altele pot ţine de această categorie, netnfluinţate de Maius 
pumila şi formele ori hibrizii acestei specii, nefilnd nici chiar forme săl¬ 
bătăcite numai. Chiar şi rassa indigena de «Sovâr» pare a fine aci cu 
Irunzele-i mari şi puţin păroase, de şî cu fructe mari, bune. 
Marea majoritate a merelor ce se cultivă şi prin cele mai primitive 
grădini ţărăneşti ţine de specia următoare, 
2. M- pumila Miil. (Syn.: Pprus Maius L. ex. p., Maius paradis iaca 
Med.), Mai adesea lipsit de spini, rămureleie tinere păstoase, pedunculu! 
şi caliciul florilor tomentoase, franzele deasemenea cu indument lânos, 
tomentos, persistent, mai mari decât la M- siiuestris. 
Această specie (ori după unii, subspecie) cuprinde numeroase forme, 
spontane, subspontane, cultivate şi sălbătăcite, scăpate din cultură, care,, 
se găsesc şi la noi în toate formele de tranziţie şi produse prin bastar 
dare cu specia precedentă ori cu rassele cultivate. Are 3 varietăţi: Var. a. 
praecox C. K. Schneider (Syn.: P. Maius B. paradisiaca L, P. praecox 
Pal!, etc.) Formă mai mult tuîoasă, cu fructe mici, spontană în Orient 
până în Siberia, ici-colo probabil şi Ia noi. N’am pufut-o constata însă. 
Poate «merele tufoase* din Banat, comuna Zâgujeni să ţină de aci. ^ 
b domestica C K. Schneider (Syn.: Maius domestica Borkh.) formă 
arborescentă, cu frunze mari, cu indument păros persistent chiar şi pe 
faţa limbului, cu fructe mari scurte la coadă. O bună parte a rasselor 
introduse din Apus, dar şi a soiurilor străbune indigene aparţine acestei 
forme. Am constatat-o spre pildă la 
Cetea (jud. Alba inferioară) întrio grădină ţărănească sub Piatra 
Ceţii (HL U, leg. Borza). 
Ganci Câmpie, grădină nemeşească, (H.M., leg. Czetz sub M. silvestră 
Rodna (îi. U., leg. Porcius), cum forma serofina (floruit 16. VIL 1898}. 
Cluj (H. B., leg. Borza) In grădini vechi din Hajongard. 
Merele noastre cele mai de seamă: patule, poinice şi creteşti-paină- 
Teşii ţin aci. 
c dasyphplla A. u. G. (Syn.: Pprus daspphylla Borkh., P. Maius 
B, tomentosa Koch., Maius communis B. fypîca Beck, M. pumila c 
paradisiaca C. K. Schneider). Este o formă cu rămurele, frunze şi flori 
şi mai tomentoase ca precedenta, cunoscută însă şi aceasta numai sub- 
spontană ori naturalizată. Prin toate grădinile, fiind destul de greii de 
deosebit de formele precedente. , V 
