69 
Rodită veche (fi U, leg* Poreius) cultivat ca «mere de godină», 
în primul rând dela aceste forme fundamentale putem deriva speciile 
cultivate In grădinile ţărăneşti care ne interesează în studiul de faţă. La 
.acestea se mai adaug icLcolo şi specii introduse, ca AL haccata Borkh. 
■(am văzut ta Blaj, şi avem In !L U. un exemplar colectat la Reteag de 
}. Pop- Reteganul, determinat de Poreius), apoi 
AL astracania Dum.-Cours, (după Schneider 1 ), hibrid între 
JL pumiia var. x baccata) adusă dm Rusia şi Siberia, subspontană la noi 
■ori dând naştere Ia bastarzi cu formele Indigene, greu de lămurit. 
AL prunifolia Borkh. din, Azia Centrală, poate încă a influenţat 
unele soiuri hibride dela noi, dacă însuş nu este un hibrid cum firrşi 
Bailey şl Schneider. 
în unele rasse nobile de mere mai este şl alt «sânge»' de specii 
•aziatice, care nu numai în timpuri recente au putut avea vre»o înrâurire 
asupra soiurilor- noastre străbune, ci şi în timpurile de tot vechi, preistorice 
şi istorice. 
Rolul conştient al oamenilor In nobilitarea merilor şi în crearea 
varietăţilor noi' de mere este de cea mai mare importantă, şi s’a mani¬ 
festat pe diferite căi. 
A selecţionat, sau precis zis a 'ales dintre fructele merilor pă¬ 
dureţi pe acelea care i-s’au părut mai bune şi a căutat să ie propage 
'Elecţiunea indivizilor' celor mai distinşi se face şi acum de pomologi. 
Dintre merii sălbateci care variază mult în privinţa fructelor, a ales 
şi alege şi în ziua de astăzi încă mai vârtos indivizii mutanţi , care din 
cauze necunoscute, lăuntrice, se ivesc In mod neaşteptat, deosebindu-se 
mult de părinţi. Uneori chiar singuratece ramuri produc prin mutaţiune 
sectorială astfel de fructe noi, isbitoare, care nu-şi păstrează însă carac¬ 
terele, fiind disemnate, ci trebuesc propagate prin altoire , (oculare şi 
copulare), un meşteşug binecunoscut deja sirienilor şi romanilor 2 ). 
Diferitele soiuri şi rasse se încrucişează natural, bastardează uşor, 
prin fecundaţiune înrucişată, ca entomofile tipice ce sunt, producând forme 
noi mai mult sau mai puţin constante, dacă sunt multiplicate pe cale 
vegetativă, uneori chiar şi prin sămânţă. Horticultorii mai noi au produs 
şi în mod artificial , sute de hibrizi noi, hibrizi combinaţi, binari, ternari 
eîc., botaniceşte de nerecunoscut, răspândiţi prin altoirea după diferite 
metode, devenind constanţi şi adaptându-se la climă şi sol în măsură 
remarcabilă. Prin schimbarea climatului şi a solului se produc iarăşi alte 
rasse noi, mal bune ori degenerate, cum arată experienţa zilnică. 
1 ) L C. p. 717". 
2 ) Pom ologul belgian van Mons încă a pornit dela varietăţile subtile de mere 
sălbatece, dela «speciile elementare» cum se numesc azi, create de natură, înzestrate 
cu formă, aromă şi coloare specifică diferită, căutând să modifice numai ceea ce singur 
ne stă în putere: mărimea fructului şi calitatea cărnii (Hugo de Vries: Arten und 
Varîetăten, Berlin, 1906, p. *8). 
