n 
*m-şî luau mimate să4 cunoască, şi cum s® im ufitftst pentru' fot ct 
este •străin, deşi' neexperimentat ia noi »). 
In următoarele dau lista numirilor de mere , colectate în excursiile 
mele prin fără, întregite cu datele ce mi-au stat la îndemână în literatură 
şi cu contribuţiile unor colegi şi prieteni, cărora le mulţumesc şi la 
acest loc * 2 ). 
Lista este provizorie, şi va fi urmată mai târziu de una mai complectă, 
cuprinzând studiul botanic al sorurilor descrise şi pe cât se poate şi iden¬ 
tificarea şi clasificarea pomologică, însoţită de chipuri colorate, pregătite 
deja în număr frumos în Institutul nostru de Botanică sistematică. 
Partea întâi a enumerafîeî cuprinde soiurile străbune găsite în gră¬ 
dinile ţărăneşti, cu indicarea locului de provenienţă (dacă este cunoscut) 
şi a răspândirii speciei, cu deosebirile fonetice de pronunţare. 
In partea a doua dau lista soiurilor străine intrate mai nou în gră¬ 
dinile ţărăneşti, fiind răsbotezate după legile iimbei româneşti, partea 
aceasta interesând mai mult pe filologi. 
Lineu era de părerea, că un botanist care se respectă nu se ocupi 
de plantele cultivate, de varietăţile şi rassele poamelor şi florilor. 
De când au ajuns însă problemele mutatiunii, ale hibridizării şi ale 
selecţiunii pe planul întâi al preocupărilor ştiinţifice, s’a schimbat situaţia. 
Pentru a putea pune şi la noi fundamentul acestei ştiinţe şi în special 
studiului ştiinţific al pomilor cultivaţi la noi, trebue să avem întâi o sta¬ 
tistică a formelor ce se găsesc aci. Fragmente la o astfel de statistică 
sunt şi datele care urmează. 
A) Soiuri străbune române. 
Mere acre. Sub această numire se ascund mai multe rasse preistorici, 
tomnatice şi văratice, neultoite. Mari: Ţinutul Rodnei (Rodna veche, 
Bichigiu, Măgură), Munţii Apuseni (Abrud), pe Murăş (Ciuguzel), pe 
Târnave (Blaj). Mici: Pe Murăş şi Târnave. 
Mere acre crişăneşti. în Munţii Apuseni. 
M. acruţe. Văratice. O rassă albă, alta roşia. Pe Murăş (Pietriş, Corbeşti, 
Roşia şi Obârşia în Valea Pietrişului). 
J ) Q r. Mărunteanu Sf inx scrie în «Pomii fructiferi», lucrare publicată la 
Î92I, în timpurile României-Mari, la pag. 245 următoarele: «Afară de mărul crefesc, 
care ar trebui cultivat pe o scară cât mai întinsă din cauza multiplelor sale calităţi, 
celelalte varîatăţi de mere originare dela noi, nu merită o atenţiune mai deosebită, din 
cauză că în varietăţile streine avem cele mai delicioase fructe, şi le sunt superioare 
celor neaîtoite, din toate punctele de vedere. Ca pere nu avem decât pura B&ermscă 
care merită o atenţiune mai deosebită. Dar când avem varietăţi streine atât de excelente 
nici nu merită osteneala de a vorbi de varietăţile noastre». 
2 ) Dş, Zoe Feier (Abrud), dnii N. Furnică (Braşov), Oavril Preeup (Dej), 
E* Pop (Bucerdea), G. Bujor ea nu (Bosanci-Bucovîna). V. Solomon (Arad), S. 
Opreau (Brad-Cluj), l Pop (Blaj), N, Pop (Blaj), A, Frâttcu (Benlc), «te. 
