75 
M. elocaiîci. lud. Hunedoara (Bebâint), 
M. coacăză. Primitive, lud. Alba inferioară CBenic şi jur). 
M. coca ne. Pe Murăş în Valea Pietrişului (Corbeşti, Roşia, Obârşia). 
M. cocoşate. Munţii Apuseni (Câmpeni şi pe ape în sus). * 
M. codeşti, lud. Turda Arîeş (Berchis), numite m. cu coadă lungă 
în jud. Alba inf. (Găbud), m. coadeşe pe Arieş (Sălciua) şi m, 
coadişe în.iud. Suceava (Rădăşeni) 1 ). 
M. colnice. Munţii Apuseni (Bistra). 
M. crecineşfi. lud. Suceava (Rădăşeni) 2 ). 
M. creţ eşti. Cele mai căutate mere fu vechiul regat. jud. Argeş, Prahova, 
Râmnicul Sărai Putna, Bacău, Neamfi, Suceava, Bucureşti. Braşov. 
In Oltenia la Voiteşti se numesc «măr omnăresc® 3 ). 
M. cui du ci. Munţii Apuseni (Vidra de sus), 
M. domneşti. Mere foarte răspândite In Moldova şi Bucovina, numite 
■ şi m. de Rădăşani 4 ), A trecut şi în Secuime, unde se numeşte «Mol- 
dovai alma», iar în literatura pomologică cunoscut sub numele de 
«Dominiska» şi «G5iferap!ei» 5 ). O altă rassă «domnească» se cultivă 
în Munţii Apuseni (Zlatna, Sălciua, Denie) şi Valea Geoagiulu! (Băcâia), 
M. domnicele. Jud. Suceava (Rădăşeni) 6 ). 
M. dulci. Răspândite In centrul şi Nordul Ardealului. (Ciuguzel, Pogă- 
ceaua, Sânpetru, Rodna-veche, Bichigiu, Măgura). Cunoscute de şi 
nu sunt căutate, în vechiul Regat 7 ), la Benic sunf2rasse: de vară 
şi de iarnă. 
Mere dulci neuitoite dela Belioara, jud. Turda-Arieş par a tine încă 
de specia Al siiuestris , sunt deci cea mai primitivă şi autohtonă rassă, 
M, dulcute, lud. Cenad şi Arad (Şeiîini), 
M. dulci domnicele. lud. Suceava (Rădăşeni). 
M. dulci cu fata roşte şi cu fata albă. Tot acolo. 
M. de dulceţi. Tot acolo, 1. c. 
M. dumitreşti. lud, Turda-Arieş (Berchis, tntr'o singură grădină). 
M. făinoase. Munţii Apuseni (Abrud). 
M, furnicăreşii. Foarte răspândite la poalele Munţilor Apuseni (Bu- 
cerdea-vinoasă, Cricătt, îghiu, Ţelna). Probabil identice cu «bonzii- 
alma* cultivate din vechime şi de lingurii din partea locului. 
M. de Geoagiu sau geogeneşti. Această rassă ce ţine de grupul 
merelor roze (pommes roses), se cultivă din vremuri străvechi pe 
valea Geoagiului, între Alba-Iulia şi Aiud, în două rasse, fiind un 
*) Gorovei-Lupescu, Op, c. p. 69. 
2 ) Oorovei-Lupescu, Op. c. p. 69. 
3 ) comunicat de Froi Dr. I. Popescu-Volteşti. 
4 ) Chernbach în «Viaţa Agricolă» î. c. şl Gorovei-Lupescu, Oo. c. p. 6§. 
K ) Berecky, Gyuffîoîcseszeti vâziatok t, III. p. 370, Oberdieck, Ilîustr. Hahd- 
bucb d. Obstkunde, t. IV. p. 85; Leroy, Dict. de pomoSoflle, t III, p. 263. 
^Gorovei-Lupeseu, op, c. p, 69, 
? ) Oiănescu, Rap. Exp, Gen, Paris p; îSS. 
