76 
important articol de comerţ; se păstrează în «tare», in gropi şi pîvmţş, 
O rassă primitivă, localnică, o cărei pereche este soiul m. ruşi oara, 
M. gheţoase sau m. de ghiaţă. In Ardeal (Cugir, Deaj, Găbud, Idod), 
M. giurgeneşti. Munţii Apuseni (Sălciua, lângă «găuroiu»), 
M. de glajă. Ţara Oltului (Copăcel, Săvăstreni, Pojoria). 
M. grase. Jud. Alba-inî. (Denie şi jur}. 
M. gurgueşti. Rassă foarte primitivă, mică. Munţii Apuseni (Abrud), 
M. gurguiele» ]ud. Alba-inferioară (Blaj, Distra, Cetea). Răspândite pro¬ 
babil In altă rassă, ce poartă însă acelaş nume, în Moldova*), în 
special în com. Rădăşeni din ]ud. Suceava 2 ). 
M. haţegane. Ţara Haţegului. Cultivate şi de unguri ca «hâtszegi alina». 
M. hilerţi. Pe Târnava mare (Spătac). 
M, iepureşti. ]ud. Suceava (Rădăşeni) 3 ), 
M. iernatice. Sub această numire comună foarte răspândită sunt eu- 
prinse mai mult soiuri, diferite după regiuni. Se numesc şi m» de 
iarnă (Copşa mare şi Negreşti în Ţara Oaşului). 
M. încenuşate. Pe Târnava mare (Biertam, Copşamare), poate împrumu¬ 
tate dela Saşi. 
M. îndungate. Munţii Apuseni (Abrud). 
M. jujineşti. Foarte primitive, nici cât o nucă. Pe Murăş {Cacova), 
M. leşeşti. Jud. Suceava (Rădăşeni) 4 ). 
M. luncăneşti. Munţii Apuseni (Abrud). 
M. lungureţe. Jud. Alba inferioară (Bucerdea vinoasă, Cricău, Ighiu, Ţelna). 
M. lupeşti. Pe Murăş (Cacova). 
M. de Mada. O rassă excelentă, străveche ardelenească de mere renete, 
ce se cultivă mai vârtos în comuna Mada din jud. Hunedoara; se 
bat ca nucile cu pari şi totuşi se păstrează foarte bine până primă- 
vara. Introduse de un jumătate de veac în pomologie 5 ). 
Mere mălăeţe. Foarte răspândite în centrul şi Sudul Ardealului, proba¬ 
bil în mai multe rasse (Blaj, Băiţa, Cacova, Ciuîud, Cucerdea-română, 
Glogoveţ, Decea, Găbud, Şeulia de Câmpie, Tecşeştî, Teîuş, Tăiârlaua, 
Pagida, Vad, Veseuş, comunele de pe Valea Pietrişului). 
M. de mătasă. Pe Arieş (Mischiu). 
M. măzăratece. Copşa-mare pe Târnave. 
M. merineşti. Munţii Apuseni (Vidra de sus). 
M. mocăneşti. Pe Târnava mare (Spătac). 
M. munteneşti, numite de pomologii maghiari ^Montinesco» şi «Mun- 
tinesk», trecute sub acest nume şi în literatura universala. Varietate 
ce întruneşte însuşirile calvilelor şi renetelor, originară din ţinutul 
i) O î ă n e s c u, op. c. p. 255. 
3 ) Gorovei-Lupescu, op. c. p. 70, 
*) Acelaş, 1. c. 
4 ) Q o r o v e i - L u p e s c u, op. c. p. 70. 
^ Nagy F. în «Erd&lyi Oaxda» a. 1873, p. 397 şi BşfeezkY» op. c. i H. 
234—336, ' 
