2 
mari sau mai mici, pe care fot apa îl transportă în alte locuri. Un agent 
principal e şi aerul, care descompune materiile organice (în cazul de fajâ 
plantele). Tot factorilor susamintiţi se atribue şi formarea sărăturilor din 
Bărăganul Munteniei. Acesta are râuri curgătoare leneşe; lenevia aceasta 
e cauzată de teren, care are înclinare mică, în unele îocuri.abia un metru 
pe distanţă de 1 km. Urmarea acestei înclinări lente este că apa unor 
râuri, cum sunt Jalomiţa, Călmăţui, Buzău, Râmnic etc. provenită în mare 
parte din ploi, nu ajunge toată în Dunăre, respective în Şiret, ci o parte 
însemnată din ea se scurge pe drum în pământ, care se umple cu săruri 
solubile. 
Dintre acestea cele mai constante sunt: Carbonaţii, Sulfaţii şi Cloru¬ 
rile. In genere însă predomină sărurile de Sodiu (Na 2 C0 3 ) deoarece cele 
de Potasiu şi Amoniac, fiind fixate prin absorbţiunea solului, şi servind 
plantelor în nutriţiune, sunt scoase repede din circulaţiune. De altă parte 
sărurile de Sodiu s’au format chiar dela început în cantităţi mai mari.^ 
La formarea sărăturilor mai contribue şi împrejurarea, că multe râuri 
au o alvie puţin adâncită, care nu e în stare a primi şi a conduce apa 
ploilor torenţiale, încât aceasta se revarsă pe câmpiile din jurul lor, for¬ 
mând bălţi (Bărăgan), care disolvând sărurile solurilor, acestea după eva¬ 
porarea apei se depun pe fundul acelora. 
Revărsările de primăvară şi de toamnă, fac să se nască unele sără- 
turi chiar şi în cursul râurilor mai mari d. e. în Dolj, Calafat etc. 
O cauză a naşterii sărăturilor poate-fi şi aceea, că unele râuri ale 
şesului din Muntenia isvorăsc în apropierea salinelor. Teoria aceasta in- 
parte era susţinută de Gr. Stefănescu 1 ) şi dr. istrati 2 ), în timpul 
din urmă în contra ei s’au făcut serioase obiecţium din partea domnilor 
L. Mrazec 3 ) şi C. Brătescu 4 ) Râurile acestea cari primesc păraie - 
ce se nasc din saline sau din apropierea acelora — ajungând în şes se 
revarsă în timpul prirnăverei. Apa sărată (cu conţinut de Na CI) scurgându- 
se în pământ se modifică. Q1 
După geologul B. Inkey (C.Er o di: A mezoseg es tavai p. 371— om 
Foldrajzi Kozlernenyek, Voi. XXXVI Budapest. 1908). 
Transformările chimice decurg repede mai ales, dacă solul conţine 
Carbonaţi de calciu şi Acid carbonic liber. Soluţiunea de sare comuna 
(Na CI) în prezenţa combinaţiunilor amintite trece în Carbonaţi de Nani 
conform reacţiunii: C0 3 Ca + 2 Na CI = C0 3 Na 2 + Cl 2 Ca şi C0 2 + 2Na U 
H 2 0=CO 3 Na 2 + 2HC1. Lucrul acesta se demonstră uşor, căci făcanu 
simplă analiză a apei din sol, se vede imediat, că ea conţine în soiuţ 
Carbonaţi de Sodiu în cantitate cu mult mai mare decât Cloruri. m 
C arbonaţii de Sodiu mai pot avea şi o provenienţă feîdspatica, 
fiind, că stâncile, cari înconjură şesul Munteniei sunt foarte bogate în feldspnL 
Un alt isvor însemnat pentru formarea sărurilor (Carbonat de Nan 
C0 3 Na 2 ) îl dâ corpul plantelor, care de mii de ani cresc prin stepele m * 
teniei, acoperite cu îoess. Planta după moarte ajunge în sol, unde i m 
transformă (oxidează) substanţele organice pe care le conţine, iar cele fi 
organice dau cenuşa. Apa de ploaie disolvă sărurile aflătoare în cenuŞjU 
le spală şi le ia cu sine în pământ. Sărurile susamintite, respective solul 1 
•Jj -■ l ) U r - Stefănescu: Notă asupra secării. Lacului Sărat in Anuar. bull. geol. A 0, 
V. N 0 1. Buc. 1888. pag. 8, 12, 24. 
JVpr. C. Istrati: Sarea din sarnifile României. Buc. 1884. pag. 22—23- ÎIeât 
^ , V B. Mrazec: O comunicare în Archi^s des Sciences physiques et natur 
Oeneve 1901 pag, 4—6. 
4 ) C, Brătescu, Analele Dobrogei. 1920 Anul 1 No 4. pag, 591» 
