â 
lor au o influinţă deosebită asupra solului. Aşa de ex. soluţia de Carbo¬ 
nat de Natriu, care e foarte alcalină. Ştim însă, că în soiuţiuni alcaline 
argila se destramă şi rămâne la suprafaţa apei, pe când nisipul se aşează 
la & fund. După evaporarea apei argila se întăreşte ca bolovanul, în cât 
nici apa, nici aerul nu o mai pot străbate. Exact la fel influinţează s.olu- 
ţiunile de Carbonaţi de Natriu şi asupra solului, unde în baza capilarităţii 
se răspândesc şi contribue la pieiderea insuşirei argilei de a fi sfărâmi¬ 
cioasă, sau cu alte cuvinte, solul argilos devine foarte greu, compact şi 
tare. Dacă solul conţine şi puţin nisip atunci nu se întăreşte într’atâta. 
E natural, că soluţiuniîe sodice, în deosebi dacă sunt prea concen¬ 
trate au o influinţă dezastruoasă asupra vegetaţiei, prin faptul, că atacă fi¬ 
brele radicale ale plantelor, pe de altă parte disolvă humusul sau îl alte¬ 
rează, făcându-1 să-şi piardă însuşirile Sui specifice. 
Acestea sunt cauzele formării şi neproductivităţii locurilor sărate. 
Locurile sărate se folosesc ca păşuni în cele mai multe părţi ale 
ţării. In unele părţi ele au fost puse în cultură. Am văzut lucrul acesta 
d. e. în valea Qlmăţuiului la Fîeaşca (Fraţii Grigoreşti). Prin cultivare 
solul sărat se schimbă, fiind arat, grăpat şi sfărâmat încontinuu, el de¬ 
vine mai afânat, prin ce se împedecă urcarea capilară a soluţiunilor să¬ 
rate, iar de altă parte se uşorează drumul apei de ploaie, care străbate 
mai uşor, printr’un asemenea sol, dizolvând şi spălând sărurile acestea. 
Tot îa Fleaşca am observat pentru primadată o formaţiune intere¬ 
santă a locurilor sărate» Prin locurile cultivate şi necultivate se văd unele 
gropiţe, sau mai bine zis „ochiuri sărate 44 . Uneori întâlnim nişte părăiaşe 
mici în cari nu cresc plantele cultivate, ci numai unele haîofite cum e 
Lepturus şi Plantago tenuîflora , iar In păraie mai mari diferite specii de 
Rumex (R. limosus). Examinând cu atenţie formaţiunile acestea vom observa 
că sunt ceva mai cufundate decât solul din împrejurime, acoperite de o 
crustă galbină-alburifc. Ele se disting cu uşurinţă chiar şi în urma arătu¬ 
rilor prin faptul, că sunt de o culoare deschisă mai intensivă decât restul 
ogorului. Excavaţiunile acestea nu le putem atribui eroziunii, ci mai curând 
acţiunii soluţiunilor concentrate, care în bază capilarităţii ajung în pătura 
superioară a solului unde-şi depozitează conţinutul de sare sub forma 
unei vetre alburii, în care plantele cresc cu anevoie. Cauza directă însă, 
care determină formarea lor, este acţiunea destructivă a soluţiilor prea 
concentrate asupra structurei solului, în urma căreia ţesutul natural al aces- 
se n j m *ceşte şi argila îşi micşorează volumul lăsând la suprafaţă o 
adânc tură. Tot în modul susamintit s’au format şi cufundăturiîe de pe mar¬ 
ginea săraturilor, cari dau naştere prispelor (seamănă cu băncile de pământ 
oc se află înaintea caselor ţărăneşti) ceva mai ridicate. In cele mai multe 
ochiuri sărate, precum şi la baza prispelor (în Ardeal ,,prismă“) găsim 
crlorescenţe de sare, cari sunt mai puţine în solul compact, deoarece as¬ 
censiunea capilară a soluţiunilor aici decurge mai încet decât în locurile 
?ai afânate (nisipoase, sau nisipo-argiloase) unde ascensiunea capilară e 
. rte m tilt uşurată. Cred, că din împreunarea susamintitelor ochiuri sărate 
Ş! rasleţe s’au născut mlaştinile sărate (în cursul verei uscate), cari cu tim- 
P U 1 sau transformat în lacurile mai mici recente. 
Distribuirea, clasificarea locurilor sărate şi formaţiunile 
plantelor halofile, 
intre solurile de natură aluvială ale României, sărăturile prezintă un 
caracter particular. Solul acestora conţine în amestec oare cari cantităţi de 
nm de Sodiu şi Cloruri de iod. 
