12 
Părţile constitutive în 1000 părţi 
După 
Hauer 
(1840) 
După 
Molnâr 
I (1856) 
! După Lie. 
[ berraann 
(1884) 
Sulfat de Potasiu 
0-0619 
j 0*1848 gr. 
Sulfat de Sodiu 
1 0-0956 
— 
— 
Ciorur de Potasiu 
— 
— 
0*2359 gr. 
Clorur de Sodiu 
0-5724 
1-2383 
0*3423 gr. 
Azotat de Sodiu 
— 
—- 
0-0112 gr. 
Carbonat de Sodiu 
1-2303 
3*1156 
0*5813 gr. 
Carbonat de Magneziu 
0-2599 
0-3709 
0-3536 gr. 
Carbonat de Calciu 
0-0364 
00371 
0-0800 gr. 
Carbonat de ferum oxydul 
0-6146 
0*0181 
— 
Carbonat de Lithium 
— 
0*0081 
—- 
Fosfat de Aluminium oxyd 
— 
0*0173 
— 
Aluminium oxyd cu urme de fer 
— 
— 
0*0040 gr. 
Substanţe organice 
— 
0*1797 
0*1200 gr. 
Acid carbonic legat pe jum. şi liber 
— 
■— 
0-1410 gr. 
Hidrogen sulfurat 
— 
~~ ! 
0*0048 gr. 
Diferinţele care se arată în analizele chimice sunt a se atribui ano-» 
timpurilor şi evaporării. 
„Comparând compoziţia acestor lacuri cu aceea a apei de mare, din care s’a 
depus clorura de sodiu prin evaporare lentă, găsim că din punct de vedere calitativ 
este o foarte mare asemănare între ele. Şi acestea din urmă cuprind, ca elemente 
principale, tot aceste patru substanţe; clor, acid sulfuric, natriu şi magneziu." „Asemă¬ 
narea nu^se mai menţine, dacă facem comparaţia din punct de vedere cantitativ." „Deo¬ 
sebirea între compoziţia îacuriior noastre şi aceea a apelor marine constă mai cu 
seama în proporţiile relative de sulfaţi şi clorure cuprinse într’ânsele. Singurul lac ce 
se apropie mai mult din acest punct de vedere este lacul janca." „Faptul principal 
care rezultă din toate aceste comparaţii, este că apele lacurilor noastre cu excepţie 
pentru lacul Janca -* sunt cu mult mai avute în sulfaţi decât acele ale apelor marine. 
Acest fapt ne explică formarea cristalelor de mirabilită (sulfat de sodiu hidratat.V‘ Şi 
mai departe adaogă; din cunoştinţele ce avem asupra izvoarelor sărate din regiunea 
munţilor, „rezultă că e foarte probabilă ipoteza, că ele alimentează lacurile noastre sărate, 
in adevar, mai pretutindeni se constată acest fapt, că proporţia în care există sulfaţi! 
m apele minerale este cu atât mai mică, cu cât ne apropiem mai tare de masivul 
• • 4 . îa î a j e anrma dl Mrazec privitor la originea lacurilor din câmpia română, care 
înainte de depunerea îoessului, avea mare asemănare cu stepele Aralo-Caspice. 
w . » . re ‘ 3Uia sa existe aci, scrie Dsa, un număr considerabil de lacuri mici şi mari, 
sărute şi amare. După secarea lor (adăugăm: parţială, căci în stepele uscate Aralo- 
casj? ice lacurile nu seaca cu desăvârşire), sărurile, cari în parte au impregnat marnele 
aionlor lor, au fost acoperite cu o pătură groasă de loess.“ - „Astăzi eroziunea a 
ajuns pana la marne, sa creat depresiuni alimentate de ape subterane, care în drumul 
lor, sau mcarcat cu sărurile vechilor lacuri." 
lacuri în S heie L \. Mrazec lacurile sărate ale câmpiei nu sunt decât 
a! i L fp R ”î âr ’ alimentate de slabe izvoare sărate (Analele Dobrogei, 1920 
Dmiării de’jos^’ BrateSCU ’ MlŞcari epirogenetice, caractere morfologice în basinul 
H Bâcs-Bodrog vârmegye monografiâja p. 11. 
