î« 
Plantele halofile ale României comparate cu ale Ungariei. 
1. Comparând halofilele din România cu cele din Ungaria (şesul 
cel mare al Ungariei) vom observa, că ambele ţări au aproape aceleaşi 
plante. Diferenţa zace mai mult la halofilele maritime, dintre cari România 
posede următoarele: Eurotia ceratcldes , Juncus maritimus , Polypogon mons- 
peliense , Agrostis pontica Grec., Aeluropus litoralis , Frankenia hirsuta Fr, 
pulverulenta , Arthrocnemum glaucum , Erylhraea turcica , Plumhago europaea [ ), 
Obione . Dar diferenţa aceasta o aflăm şi atunci când comparăm săraturile 
teritoriale Cis-danubiane cu cele Trans-danubiane (maritime). Escepţiune 
face Obione, Frankenia, care se află în ambele părţi. Tot din aceasta reiese, 
că în vechiul regat lipsesc până acum următoarele halofile: Trifolm 
ornithopodioides , Peucedanum o/ficinale, Aster canus, care însă e înlocuit cu 
mister punctatus, în ce priveşte, cele trei plante amintite, cred că în scurt 
timp se vor găsi. . , , f . . 
2. O diferenţă esenţială găsim în ceea ce priveşte tapetul, acesta in 
vechiul regat e foarte rar. Ga să ne putem explica însuşirea aceasta a 
locurilor sărate, trebue să luăm în considerare următoarele: a) tu cat 
solul e mai sărat cu atâta plantele devin mai rare (tapetul mai rar; şi mai 
diferite, b) Cu cât un loc sărat e aşezat mai jos cu atât e mai mult timp 
inundat, ceea ce are ca urmare iarăşi un tapet mai rar, compus dm specii 
uniforme (domneşte Salicornia , Suaeda etc). c) Păşuna tul încă răreşte ta¬ 
petul sărăturilor de aceea păşunile sărate au un tapet rar, iar faneţeie a 
tapet scurt şi des. , .. 
In vechiul regat trei factori contribue la aceea, ca tapetul saratunia 
să fie rar, însă cel mai principal factor e inundarea îndelungată, care a 
loc, şi ca urmare o umezeală statornică a solului. Cât priveşte cau( 1 
determinante ale umezelii pe care o conţin întotdeauna locurile sar , 
ele pot fi de mai multe feluri. Âşa de exemplu apa de ploaie şi apei 
atice din subsol. De aceea se vede, că în regiunile deluroase mai uog 
în precipitaţiuni apoase, sărăturile au de obicei un grad mai 
umezeală decât la şes ca ex. în jurul Bucureştilor (Coroana). uaca 
toate acestea găsim escepţii şi abateri dela această regulă — cazul sa - 
tarilor Buzeo-Brăilene — apoi cauza e solul argilos, compact şi f m P ' 
meabil, care la şes face de multe ori imposibilă o scurgere a apelor 
ploaie în sol. Se observă însă un lucru, anume: sărăturile româneşti aD 
în umezeală şi au un tapet mai sărac în comparaţie cu cele ungur j • 
Explicaţia o putem căuta şi în solul cu straturile de origine 
mai veche, decât cele româneşti, cari fiind produse ale unei periodema 
cente, nu au avut timpul necesar pentru a se scurge; în consecinţa, ia - 
care în epoceîe geologice acoperea şesul unguresc de astăzi est ^ ea 
vechiu, prin urmare, s’a stors mai timpuriu de cât acela, care acop 
odinioară Bărăganul şi s’a stors mai târziu. 
3. Caracterul umed aî sărăturilor româneşti contribue, ca ţara n0d ’ 
vechiul regat în special — sâ fie foarte bogată în plante cu or g 
mecanice de asimilaţie reduse, ca Salicornia herbacea, Salsola soda; no 
hirsuta etc., cari în Ungaria sunt mai puţin răspândite. 
4. Multe plante caracteristice sărăturilor noastre, provin a^ro v 
izolate sau întovărăşite de foarte puţine plante. Aşa d. e. pecând 
mannia în jurul Bucureştilor nu are decât un tovarăş, pe Atriplex 1110 p ' 
în Ungaria are o mulţime de însoţitoare ca: Lepturus pannomcus , 
i) R^lict tropical F e Pax. Pfîanzengeogrsphie von Rumânion p. 247 (1919) 
