Observ, că ultimele două plante provin şi # în Ungaria in apele stag¬ 
nante şi puţin sărate, Zannichellia o aflăm chiar şi în lacurile sărate din¬ 
tre Dunăre şi Tisa, aşa în lacul din pădurea Kamaraşiului. 
Familia Juncaginacee. 
Trlglochiti palustre L. Acolo unde predomina Plantago maritima şi 
Aster pannonicus de regulă întâlnim şi unul sau altul dintre Triglochini. 
In săraturile şesului unguresc mai comun e 7 riglochin palustre uşor , de 
recunoscut prin fructele sale lineare, angulare, formate din 3 cârpele. 
Triglochin maridmum e mai rar între stepele sărate dintre Dunăre şi Tisa, 
dar mai frecvent în părţile ardelene;* în vechea Românie s’a găsit numai 
în timpul din urmă. Condiţiile telurice ale primei plante sau aflat a 
fi aceleaşi atât în Ungaria cât şi în România; e răspândită în păşunile 
umede, cu deosebire nisipoase şi puţin sărate, cu cât solul e mai avut în 
nisip cu atâta devine mai puternică. Faptul e explicabil prin acea, că are 
rădăcini relativ slabe, cari în sol mai uşor pătrund mai adânc pentru a-şi 
asigura condiţiile de vegetaţie. 
Din acelaş motiv e mai puţin răspândită în părţile ardelene, unde 
solurile sunt mai lutoase şi deci mai compacte şi grele. 
Asocierea. In Ungaria în stepele sărate dintre Dunăre şi Tisa o aflăm 
în societatea următoarelor plante: Aster pannonicus , Plantago maritima , 
June as compressus , Podospermum Jacquinianam, Lepidium crassifolium şi 
Spergularia rabra . In unele locuri creşte împreună cu ruda ei T. maritimum 
L. In vechiul regat o aflăm mai des pe litoralul maritim, cât şi în jurul 
lacurilor sărate şi în cursul râurilor. 
Triglochin maritimum L. După cum amintisem mai sus planta aceasta 
e răspândită cu deosebire în părţile mlăştinoase şi sărate din Ardeal, unde 
creşte în societatea următoarelor pîa Aster pannonicus, Plantago Cor¬ 
nuţi (Mogosmort). 
Familia Graminee. 
Andropogon Ischaemum L. Plantă mai mult, sau mai puţin caracteris¬ 
tică atât colinelor argiloase, cât şi celor acoperite cu loess, De pe colinele 
acestea s’a coborât la şes unde a ocupat teritorii * destul de însemnate. 
Aici a sporit numărul acelor graminee, cari se desvo tă târziu şi au 
mai mult o vegetaţie de toamnă. E bătătoare la ochi prin culoarea ro- 
şietică. Inflorescenţa ei digitiformă, pe care o găsim la puţine graminee 
se poate considera ca. un caracter vechi al gramineelor de stepe (vezi 
gramineele Americei: Gramineae exiccatae von A. Kneucker, XIII. Liere- 
rung 1908.) 
Genul Crypsis, 
între plantele,- Cari se desvoltă târziu şi fac parte din vegetaţia halo- 
filă de toamnă, amintim în primul rând speciile genului Crypsis Comune 
României şi Ungariei sunt: C. aculeata (L.) Ait., C. schoenoides (L.) ham. 
{Heleockloa schoenoides (L.) Hort.) şi C. alopecuroides (Pillet Mitţorp; 
S ch rad. 'Heleochloa explicata (Lk.) Hack.) In Ungaria mai găsim şi u jj. 
ibrid între C. schoenoides şi C. alopecuroides. Acest ibrid a fost aflat o 
Bernâtsky 1 ), care a făcut următoarea comparaţie: : .^ ■ 
x ) Dr. /. Bernălşky : Ober die Halophytenvegefation des Sodabodens im Ungari 
schen Tieflande p. 176. An. Mus. Nat. Hung. 1905. 
