C. alopecuroides. 
Tulpina puţin ramifi¬ 
cată, axele principale se 
ramifică foarte rar. 
Lamina frunzei mai 
scurtă, decât vagina pu¬ 
ţin umflată sau chiar 
neumflată. 
In locul ligulei aflăm 
peri lungi. 
Spicul lung peduncu- 
lat, nu e atins de vârful 
ultimei frunze. 
Spicul svelt cilindric. 
Glume egale şi mai 
scurte decât glumelele. 
Glume cu carină lung 
ciliată, glumele cu carină 
mai scurt ciliată. 
Cea mai răspândită specie e C, aculeata . Pe când însă în Ungaria 
ocupă teritorii estinse împreună cu însoţitorii ei şi exchide orice altă vege¬ 
taţie din apropiere, în România cu deosebire în părţile ardelene e mai 
puţin agresivă faţă de celelalte, e mai resfirată, cu toate, că condiţiile de 
trai afară de părţile nordice par ai fi mai favorabile, decât în Ungaria. 
Acest paradox s’ar putea pune pe socoteala condiţiilor climaterice, cari 
sunt mai vitrege în Moldova şi Ardeal (climă mai rece şi mai umedă), şi 
coincid tocmai cu perioada de desvoltare a plantelor. C. alopecuroides 
(hdeochloa^ explicata (Lk.) Hack.) se află în locurile mai puţin sărate. 
Am găsit însă şi unele locuri, cu deosebire între Dunăre şi Tisa, unde 
C. alopecuroides a ocupat părţile cele mai joase. 
Condifrunile telurice. Preferă solurile argiloase sau argilo-nisipoase 
(Lomana în jurul Bucureştilor, în stepele Ialomiţei) reuşesc bine şi în so¬ 
iuri arenoase (Dobrogea regiunea Dunării şi pe ţărmurii lacurilor sărate). 
Lmcat solul e mai proaspăt, mai de curând săpat, sau chiar spălat de 
jtpa (şanţurile drumului de fier) şi mai liber, cu atât se răspândesc mai 
fine. Statura încă depinde de mediul, în care trăesc. Aşa exemplarele, 
cari cresc printre ierburi mai dese au o statură dreaptă sau ascendentă, 
ramuri lungi, culoare mai verde, frunze mai late. Cele, cari cresc în locuri 
mere şi espuse soarelui au ramuri prostate mai lungi şi mai scur;e. 
In urmă găsim exemplare foarte ramificate, însă scurte, datorite 
paşunaţului. 
Asocierea . Intre Dunăre şi Tisa pe marginea apelor stătătoare (Zoni- 
Dor ’ Sombor 15 Sept. 1910) am aflat următoarea grupare. 1. In centru 
grupe de Carex riparia , 2. grupa din afară constă din Crypsis aculeata , 3. 
Aste/- pannonipus amestecat cu C. aculeata , 4. Camphorosma ovata, 5. mai 
! n afară Taraxacum bessarabicum. 
C. sehoenoides . 
Tulpina îndesuit ra¬ 
mificată, ramurile termi¬ 
nate în spic. . 
Lamina frunzei e mai 
lungă, decât vagina um¬ 
flată. 
Ligula aproape lip¬ 
seşte. . 
Spicul în partea infe¬ 
rioară e înconjurat de 
una sau două vagine. 
Spicul oval. 
Glume inegale şi cu 
mult mai scurte decât 
glumelele şi anume cea 
inferioară cu */ 3 mai 
scurtă. 
Glumele sau chiar şi 
glumelele, cu carina aco¬ 
perită cu cili scurţi den¬ 
ii formi. 
C, sehoenoides X alo pe cu 
roides . 
Tulpina îndesuit rami¬ 
ficată, majoritatea ramu¬ 
rilor terminate în spic. 
Lamina frunzei circatot 
1 aşa de lungă ca şi vagina 
slab umflată. 
Ligula e înlocuită cu 
peri lungi. 
Spicul în partea infe¬ 
rioară e înconjurat de 
o singură vagină. 
Spicul lung oval poate 
fi chiar cilindric. 
Gluma înferioară cel 
mult cu y 4 parte mai 
scurtă decât glumela. 
Glume cu carina lung 
ciliată, glumele cu ca¬ 
rină scurt ciliată. 
