42 
Atropis distans (L.) Griseb o distingem uşor de Ă. limosa pe tim¬ 
pul înfloririi, prin aceea că, are culoare verde şi frunze late; mai târziu 
însă când şi frunzele acesteia devin convolute, se deosebeşte mai cu greu, 
Provine prin locuri umede-sărate supuse revărsărilor (iaşi Ia Slatina). 
Atropis limosa Schur. A salinaria (Sim k) Degen (=4. trmilva- 
nica Schur). 
La început atât autorii maghiari cât şi cei români au fost de părere, 
că Atropis-ul cu frunze convolute nu poate fi decât A.convoluta Griseb. 
(A, convoluta Boiss.) Dintre autorii maghiari Menyhârdt9 ocupându-se 
cu Atropis distans (L) Gri s eb, afirmă că acesta are două forme; tina cu 
frunze late, care provine în locuri umede, iar alta cu frunze înguste şi 
convolute, „altera foliis convolutis rigidioribus“. Această din urmă forma 
o consideră dânsul ca mai apropiată de Atropis convoluta sau Glyceria 
convoluta Griseb. Cercetările mai noui au dovedit însă, că în Ungaria 
nu se găseşte Atropis convoluta sau Glyceria convoluta Griseb., şi că 
presupusul Atropis , cu frunze convulute nu e altceva decât Atropis 
limosa Schur. In România cu deosebire Grecescu s’a ocupat cu valoarea 
specifică a speciilor din genul Atropis. Dânsul * 2 ) consideră speciile din 
genul Atropis ca făcând parte din Glyceria, iar pe acelea cari autorii an¬ 
teriori le-au descris ca Gl. distans convoluta , le numeşte GL salinaria 
Grecescu — [Festuca salinaria Simk En. Trans. p. 586, A. transsylvanica 
Schur Enum. FI. Trans. p. 780 sub Glyceria pro syn, A. intermediae, 
(Poa maritima Baumg. Enum. Stirp. Trans. II. (1816) pag. 232, non Huds. 
Festuca thalassica Sadl. Funem. (1845j p. 155. non. Kunth-Atropis inter¬ 
media Schur Enum. FI. Trans. (1866), p. 779, mm alior. Glyceria distans 
'salina, Fuss FI. Trans. excurs. (1866) pag. 737. Glyceria festucae formis, 
Fuss. FI. Trans. escurs. p, 737 non Hennh.] 
Toate speciile sus enumerate luate de sinonime la G. salinaria Grec, 
vor purta numirea de Atropis salinaria (Simk) Degen. 
După Grecescu A . salinaria (Simk) Degen e mai comun atât pe 
marginea lacurilor sărate, cât şi pe marginea mărei (Brăila: Lacul Sărat, 
Măcin Slatina spre Greci, Constanţa pe la Tăbăcaria-veche la Mamaia etc.) 
Constat cu bucurie, că cercetările lui Grecescu corespund întru toate ade¬ 
vărului; deoarece în locurile amintite creşte înfr’adevăr A. salinaria (SifflKj 
D ege n. Exemplare frumoase am găsit la Portiţă şi în alte insule maritime 
mult-puţin sărate. A limosa Schur e mai puţin răspândit în România, 
decât în Ungaria, unde între Dunăre şi Tisa (comit. Bâcs-Bodrog) împru¬ 
mută fânaţelor sărate o culoare roşie-brunetă. Asemenea celor mai multe 
halofile nu înfloreşte timp îndelungat, de aceea adeseori ia finea lunei 
Iunie nici n’o mai găsim, sau o întâlnim în exemplare puţine, dar uşor de ri 
recunoscut după tulpina ei prostată şi puţin glaucă. Tot aici adeseori 
o întâlnim prin locuri argiloase • în tovărăşie cu Agrostis alba. Aceasta 
ocupă însă totdeauna locurile cele mai joase, iar aceea cele mai puţin 
ridicate. In unele locuri, ca la Palics, Sosto (corn. Bâcs-Bodrog) provine 
asociată cu Aster pannonicus, Cyperas pannoniciis. In Ungaria prin locuri 
sărate provin încă următoarele specii: A. Peisonis şi A. pannonica Hackel 
Aceasta din urmă halofilă interesantă probabil există şi în vechea Românie, 
de aceea merită o descriere a parte. 
Atropis pannonica Hackel , Separatabdruck aus Jahrg. 1902 No. 2—3* 
der „Magy. bot. Lapok“. 
9 L. Menyhârdt: Kalocsa videkenek novenytenyeszete (p. 194) Budapeşt 1877. 
2 ) D. Grecescu: Consp. fl. Rom. p. 623. Supl. p. 184. 
