48 
în urma ploilor torenţiale, cătră finea lunei August Toamna o putem cu¬ 
noaşte uşor după florile ei aîbastre-roşietice, dispuse în racem. Deodată 
cu florile apar şi frunzele lineare şi scurte, Peîa mijlocul lui Octombrie 
apar fructele sub forma unor capsule roşii. Mai târziu ceva dispar şi aces¬ 
tea şi rămân numai frunzele, cari iernează. Ele mai cresc puţin după to¬ 
pirea zăpezii, iar pe la finea lunei Martie sunt pe deplin desvoltate, având 
o lungime de 12—15 cm. şi o lăţime de V / 2 —2 mm. Începând dela acea¬ 
stă dată îşi pierd culoarea tot mai mult, devin galbine şi în urmă pier. 
E probabil, că îngheţurile de primăvară încă grăbesc moartea lor. Deodată 
cu frunzele dispare şi ultimul semn, care ne-ar aduce aminte de existenţa 
drăgălaşei plante de toamnă. E interesant, că această plantă nu-şi cufundă 
bulbul adânc în pământ, dupăcum e obiceiul acelora, cari cresc în locuri 
expuse soarelui. Dacă cu toate acestea şi-l menţine până în toamnă, acea¬ 
sta se datoreşte rigidităţii solului în timpul verii. Solul săraturilor se în¬ 
tăreşte foarte mult în urma arşiţei şi în această stare fiind rău conducător 
de căldură, prezervă bulbul contra uscării. 
C ndUiunile telurice. Mai mulţi autori o consideră ca o plantă a lo¬ 
curilor calcaroase. Aşa Ernst Hallier op. c. o consideră şi o aminteşte ca 
fiind răspândită în regiunea mării (Germania) în soluri calcaroase. In 
Neilreich „Aufzăhlung der în Ungarn u. Slavonien K etc. găsim „Auf Kalk- 
hugel bei Fiired în Corn. Zala“ etc. Borbăs a fost primul care a ga- 
sit-o între Dunăre şi Tisa (Apatiu) în locuri sărate. De atunci s’a aflat în 
mai multe regiuni de pe lângă Dunăre. Preferă cu deosebire terenurile 
mai ridicate, din care apa de ploaie se scurge mai uşor. 
în România creşte atât pe coline, cât şi prin păşuni sărate: Comana 
spre Grădiştea (Panţu Contrib. la FL Bucureştilor part. I. p. 72). 
Asociarea. In societatea ei apar de regulă plantele săraturilor uscate: 
Fodospernum canutn Ranunculus pedatus (creşte primăvara în locuî Scllla- 
ei), Festuca pseudovina , Plantago lanceolata, Achillea collina , Cynodon Dac - 
tylon, în urmă Plantago maritima în poenile sărate ale pădurilor provine 
în societate cu Bupleururn tenuissimurn. Uneori se asociază cu Statice Gme * 
lini. (Ungaria centrală, corn. Bâcs-Bodrog, comuna Karavukova (Bâcsordas) 
şi Bogojeva (Gombos) 8 Sept. 1910.) 
Qrnithogalum tenuifolium Guss. 
E una dintre cele mai simpatice plante de primăvară. Diferă de spe¬ 
cia O. umbellatum L. prin dimensiunea frunzelor, cari sunt mai înguste, 
aproape filiforme. Creşte chiar şi în locuri puţin sărate, deschise şi ex¬ 
puse soarelui, spre deosebire de O. umbellatum , căruia îi convin locuri 
mai adăpostite, margini de păduri, livezi etc. Asemenea locuri găsim în 
jurul Bucureştilor la Comana. în Dobrogea. îl aflăm chiar şi pe dealurile 
cele mai înalte, calcaroase. în fosta Ungarie (între Dunăre şi Tisa, comit. 
Bâcs-Bodrog)" provine prin păşuni mai ridicate, mult-puţin sărate, asociată 
cu Artemisia monogyna , Trifolium , parvifloram , Scleranthus annuus, Draba 
verna şi Festuca pseudovina în desvoltare. în alte ţinuturi, aşa la Bezdân 
şi Apatin (luna Mai) creşte în tovărăşie cu Ranunculus pedatus W. K, 
Asparagus trichophyllus B u n g e. 
Speciile de Asparagus cu statură tufoasă şi frunzele lineare sau 
aciculare sunt bine cunoscute chiar şi în horticultură (Asp. tenuifolius 
etc). E interesant, că speciile acestea de origină streină, preferă chiar şj 
locurile sărate. între acestea amintim pe A., tricho phyllus, care ca plantă 
de litoral îşi trădează provenienţa, postându-se în locuri joase, umede, sal- 
şuginoase, (Caracpium spre Gargalic). 
