54 
denţii în laboratorul său de microscopie, unde nu mimai deranj se face 
dar*se pierd atâtea obiecte preţioase, fiind folosite de două gazde, fiecare 
cu mai multe serii de studenţi. __ . „ 
Dar nici acest laborator nu este corespunzător şi încăpător pentru 
numărul mare de studenţi în ştiinţe, farmacie şi agronomie ce urmează 
botanica şi care se măreşte an de an. Ei lucrează 3—4 la o masă făcută 
pentru 2, iar studenţii în farmacie şi agricultură sunt nevoiţi să facă mi¬ 
croscopie într’un laborator din subsol, întunecos şi în toate privinţele 
insuficient, în condiţii, cum la nici un alt institut din Cluj nu sunt si¬ 
liţi să lucreze. 
Ce înseamnă apoi să pregăteşti un curs cu toate celea necesare 
pentru demonstrare şi intuiţie, când institutul îţi este fn vârf de deal, iar 
sala de curs jos la Universitate, grădina botanică la Sin Miko şi Muzeu! 
botanic risipit în clădiri diferite, aceasta a experiat-o în mod dureros de 
trei ani de zile subscrisul profesor de sistematică, şi nu i-o doreşte nici 
unui coleg care ţine să facă cursuri folositoare studenţilor 
b) Munca ştiinţifică a profesorilor de botanică încă este stân¬ 
jenită în măsură mare şi foarte supărătoare prin starea actuală de risi¬ 
pire pe toate colinele Clujului a instituţiilor botanice. 
Profesorul de fisiologie n’are herb arul şi grădina botanică îa înde¬ 
mână, care sunt îa distanţă de kilometri de laboratorul său. Profesorii 
de sistematică are biblioteca institutului şi grădina botanică împraşiae 
îa distanţe mari, ceeace descurajază şi indispune pe un muncitor ştiin¬ 
ţific, care ar trebui să aibă toate isvoarele şi uneltele sale de munca pu¬ 
rurea la îndemână. „.. 
c) Şi mai grave, ba se poate zice, chiar catastrofale sunt stări e 
muzeale. Muzeul nostru este unul din cele mai bogate din Europa, aa 
în privinţa herbaruîui cât şi a Muzeului propriu zis. După o odiseie 
întreagă de mutări şi transiocări, actualmente herbaruî se găseşte a a- 
postit într’un edificiu vechiu şi nepotrivit'din noua grădină botanica, m* 
tr’o stare de înghesuială nemaipomenită. 
Ce este mai îngrijorător în acest lucru e faptul, că întregul edificiu 
e uşor inflamabil şi poate cădea jertfă focului iscat dintr’o scânteeveni a 
din coşurile rău zidite, împreună cu colecţia valoroasă ce cuprinde /2 
milion plante. Un alt lucru grav este, că pe lângă 6 camere bunişoare 
în acest institut 4 camere ce privesc spre nord sunt umede, aşa încă 
colecţiile valoroase, cum este primul herbar aî terii româneşti» 
Herbaruî Baumgarten dela 1816, se mucezeşte şi se distruge văzând cu 
ochii, cum s’a arătat într’un memoriu adresat către senatul universitar 
anul trecut, şi cum au arătat-o antecesorii maghiari în direcţie. 
Muzeul propriuzis este aşezat în cincisprezece camera şi coridoare 
din vechiu! Teatru maghiar, cuprinzând obiecte foarte valoroase, aşeza e 
în dulapuri care valorează ele singure 8-9 sute mii de lei. 
Umezeala, praful, insectele lucrează încet dar sigur la nimicirea 
