55 
acestei zestre ştiinţifice bogate, moştenite dela unguri, în. neputinţă de a 
putea schimba această stare de lucruri, fără de-a primi un local co¬ 
respunzător de muzeu. Ceeace este culmea ruşinei: o colecţie complectă 
de trunchiuri de lemn stă sub un şopru deschis în curtea muzeului, de 
12 ani de zile, în aşteptarea noului institut. 
Că obiectele muzeale preţioase pentru învăţământ şi pentru cerce¬ 
tările ştiinţifice, înmagazinate într’un edificiu ca acela al vechiului teatru 
nu pot îi nici utilizate cum trebue în învăţământ şi nu pot fi vizitate nici 
de marele public, este iarăşi uşor de înţeles. Primejdia incendiului în acest 
edificiu hârb uit a fost constatat de anchete serioase poliţieneşti la 1914-16. 
Răspunderea pentru această comoară botanică este nu numai a di¬ 
rectorului ei, ci a întregei universităţi, care prin contract solemn s’a an¬ 
gajat să întreţină în bunăstare colecţiile botanice, care sunt in bună parte 
proprietatea Muzeului National Ardelean. 
A ţine acest angajament este între împrejurările criminale în care 
se găseşte muzeul, absolut imposibil, pe lângă cea mai mare bunăvoinţă. 
d) Nu inzistăm mult asupra greutăţii de-a administra şi supra¬ 
veghea de aproape averea institutelor botanice risipite acum într’atâtea 
părţi. De asemenea nu ţinem să arătăm în amănunte cât timp pierde din 
cauza aceasta directorul muzeului şi al grădinii botanice împreună cu 
personalul său, care trebue să fie numeros, deci costisitor pentru stat, 
tocmai fiind colecţiile, laboratorul şi grădinile risipite în atâtea părţi, deşi 
în mod firesc ele trebue să fie Ia un loc. Şi directorul tine să Ie aibă 
toate sub ochi. 
d) Din i s t o r i c u 1 institutelor botanice amintim împrejurarea impor¬ 
tantă, că ele au făcut în cursul celor 50 ani de existenţă întreg Calvarul 
împreunat cu mutarea şi şederea în localuri cu chirie şi nepotrivite, care 1 e 
dă îndreptăţirea să fie instalate însîârşit în local propriu şi potrivit 
cu însemnătatea didactică, ştiinţifică şi de cultură generală ce au. 
Primul institut botanic a stat în casa particulară a profesorului K a- 
nitz, pe urmă s’a mutat în casele vechiului guberniu şi în urmă în edi¬ 
ficiul centrai al universităţii. Institutul de botanică sistematică a fost în 
casă cu chirie în Str. Regală şi apoi lângă Someş, pe urmă iarăşi. în 
Str. Regală, ca la urmă să ajungă în edificiul actual al grădinii botanice 
aoi, iară muzeul botanic s’a înghesuit prin toate coridoarele şi subsolu¬ 
rile universităţii pânăce s’a instalat în edificiul ruină al vechiului teatru, 
care ar trebui evacuat şi adaptat şi el pentru un teatru-Urania al 
Universităţii. 
Istoria aceasta jalnică, dar instructivă a Institutelor botanice, credem 
că justifă pe deplin credinţa noastră, că noul edificiu ne va izbăvi curând 
din halul în care ne aflăm după atâtea încercări ale sorţii. 
Institutul nostru are precădere faţă de orc are altul, care 
ft’a trecut prin acest purgator al deselor mutări şi şederi în 
localuri cu chirie. 
