67 
După un drum de 2 km de-alungul minunatului lac Leman ajungi 
îa parcul Ariana, unde a fost mutată la 1902 grădina botanică veche, si» 
luată în centrul oraşului, organizată de genialul A. P. de Când oile* 
Grădina este alcătuită din două parcele. Cea mai mică este situată între 
lac şi drumul spre Lausanne. Aci este institutul botanic numit «Conserva» 
toire^, cuprinzând una din cele mai bogate biblioteci botanice din lume, 
herbarele clasice ale familiei de Când oile, herbarele Burnat, Boissier, 
iar în subsol un muzeu cu producte vegetale, îngrămădite în număr prea 
mare în neîncăpătoare dulapuri de fier, aranjate însă în mod instructiv. 
In subsolul clădirii este şi administraţia grădinii, depozite de material etc. 
Lângă institut mai sunt şi răsadniţe şi grădina de rezervă. 
De partea ceealaltă a şoselei, până la calea ferată Geneva—Lausanne 
se întinde grădina botanică propriuzisă, alcătuită din următoarele secţiuni: 
partea sistematică, grupele biologice, departamentul geografic şi florăriile. 
Sistemul este aranjat după metoda dela Kew: 32 straturi înconjurate de 
un rozor lat de iarbă se înşirue milităreşte, înfăţişând grupele sistemu¬ 
lui Englerian. Scumpetea braţelor de muncă a făcut să se rărească şi 
aci rândurile celor vre-o 2000 specii herbacee cultivate înaintea răsboiului. 
Arbuştii sunt plantaţi aparte la marginea de SE a grădinii întriun 
bogat fmticetum. Partea apuseană a grădinii este rezervată unui arbore» 
tum cu peste 500 specii. 
Fala grădinii este secţiunea geografică, cu numeroase masive mai 
mari şi mai mici de stânci de calcar, granit şi şisturi cristaline, adăpostind 
plantele diferitelor regiuni. Ceeace te impresionează mai mult este felul 
artistic şi pitoresc cum sunt alcătuite aceste stâncării, imitând până în 
cele mai mici detailii sălbătecia munţilor. Meritul reuşitei este pe lângă 
ai directorului 1. Briquet a arhitectului peisagist M. Iules Allemand. 
N’avem răgaz mai mult să ne oprim la grupele aziatice, care ne dau 
o idee destul de bună — fiind bine întreţinute, udate şi plivite — de far¬ 
mecele florei japoneze, tibetane, caucazice etc. Carpaţii şi Balcanii cuprind 
la un loc, buni cunoscuţi de acasă: Câmp anul a carpatica , Erysimum Witt- 
manni } Iris hungarica, Geranium macrorrhizum etc. De»o bogăţie mare 
sunt grupele Alpilor, clădite din roce felurite şi despărţit® prin peluze 
frumoase. In duda secetei excesive, care a pârjolit întreaga vegetaţie în 
vara 1921 şi în acest colţ al Elveţiei, stâncăriile grădinii botanice din Ge¬ 
neva sunt încărcate cu o podoabă multicoloră de flori, ce promit o re¬ 
coltă bogată de seminţe, de care abia s’au strâns şi aci în timpul răsbo¬ 
iului. Şi numeroasele etichete văduvite arată urmele anilor de îngrijorare 
ce-au stăpânit această ţărişoară pe timpul războiului din vecini şi care 
frământă în timpurile postbelice aproape catastrofal populaţia unei teri ce 
se sufocă în urma valutei prea bune. Trecând pe lângă lacul de un far¬ 
mec pitoresc, ajungi la serele grădinii, 5 la număr, înconjurate de grupu¬ 
rile plantelor exotice scoase vara la aer liber. Personalul foarte rebus 
abia răzbeşte să întreţină curat colecţiile remarcabile de Orhidee, palmieri, 
