80 
regat Lepidium crassifoliwn e foarte rar, Statice Gtnelini , cu care din punct 
de vedere morfologic, are cea mai mare asemănare, e foarte răspândite 
a se atribui următoarelor împrejurări: 1) L. crassifoliwn nu suportă ume¬ 
zeala, decât în cantităţi mici, şi chiar şi în acest caz ocupă puncte mai 
ridicate, ca d. e. la Gakova şi Stanisics în fosta Ungarie, la Piscuîn Ro¬ 
mânia. 2) îi convin mai bine locurile libere, fără vegetaţie. Asemenea 
locuri însă sunt puţine în vechiul regat, iar dacă există, în privinţa ume¬ 
zelii, ele trec în extreme. Sunt sau prea umede sau prea uscate (Fleaşca) 
3) Nu tre'bue să perdem din vedere, în fine, nici'împrejurarea, că are o 
înrădăcinare mai puţin puternică, decât Statice. 
Asocierea. Preferă locurile libere espuse căldurii soarelui. In fosta 
Ungarie intre Gakova şi Stainsics plantele se succedează în modul urmă¬ 
tor (din locurile joase spre periferie) 1. La centru Salsola Soda, 2. Asler 
pannonicus şi Atropis limosa. 3. In puncte mai -ridicate Lepidium crassifo- 
lium, care se află singur sau se asociază' cu Camphorosma ovataş i foarte 
puţin Plantago mariiima. 
In România îl găsim asociat cu Atropis limosa , pe'marginea sărăturei 
dintre Vameş şi Piscu (la Vaidraga), pe urmă la' Mamaia şi Caracoium 
(Grecescu). 
Lepidium latifolium L. E o specie de talie mai înaltă. Provine, înafară 
de sărături şi prin locuri ruderale, pe marginea apelor stătătoare din apro¬ 
pierea satelor şi a oraşelor, prin şanţuri pe lângă gări. Pare a .suporta 
mai bine umezeala, decât precendentul, de aceea îl găsim chiar şi în so¬ 
cietatea plantelor ruderale cum e Xanthium strumarium, Datura stramonium, 
Lappa tomentosa. La Iaşi Fam aflat în societatea celor mai comune plante 
ruderale (10 Aug.): Cirsium lanceolatum , Carduus acanthoides, Matricaria 
inodora , Xanthium spinosum, X. strumarium, Lepidium ruderale, Artemisia 
vulgaris, Atriplex tataricum. 
Societatea în care trăeşte la Galaţi ne face să-l considerăm de 
plantă halofilă ruderală- Spergularia rubra , Atriplex tataricum, A. hastatum, 
Salicornia herbaceă, Lepidium ruderale, Suaeda maritima, Atropis limosa, 
Xanthium strumarium, X. spinosum . 
Preferă locurile nisipoase, de aceea e foarte răspândit în regiunea 
Dunării şi prin dunele (insulele) maritime. 
Lepidium perfoliatum L. Creşte mai mult în soluri argiloase, de unde 
trece şi pe locuri puţin sărate, umede şi argiloase. E răspândit pe lângă 
drumuri de câmp, prin locuri libere, precum şi pe marginea şanţurilor, tot 
cam sărate. Se sporeşte şi prin ochiurile sărate din sămânăfuri, Jocuri 
cultivate. Comună în regiunea meridională a ţării. Uneori o găsim în so¬ 
cietatea de Matricaria chamomilla şi cu Poa bulbosa. 
♦ Senebiera Coronopus Poir. Aparţine acelor Crucifere, pe cari nu le 
observă decât un ochiu expert, din cauza tulpinei scurte, a frunzelor pros¬ 
tate şi a florilor mici. De aceea se cunoaşte atât de puţin această planta- 
Provine pe lângă căi puţin umede şi sărate (Comana). Comună pe lângă 
drumuri bogate in humus (pământ negru.) Grecescu o aminteşte în locuri 
aprice, petrişuri bătute cu iarbă, curţi, drumuri. Mai adeseori o întâlnim 
în societate de Polygonum aviculare. 
Cakile maritima Scop. Aparţine cruciferelor anuale, cari împodobesc 
Ltoralul mării, de care nu se depărtează. . Având un corp gras suculent 
şi rădăcini debile nu poate trăi decât în soluri afânate şi suficient de umede. 
Condiţiunile acestea Ie întruneşte litoralul maritim şi insulele. E o halofila 
ş| o plantă de nisip în acelaş timp. Totuşi nu creşte decât în nisip umed 
şi sărat. Aceasta e cauza, că nu se depărtează de mare. 
