S7 
Staţiunea aceasta interesantă descoperită de dl Nyârâdy se gă¬ 
seşte în munţii Gurghiului, prin mestecănişuri, mlaştini turboase, pe 
lângă părae de munte în hotarul comunelor GyergYoremete şi Alfalu. 
Prin grădinile întregului ţinut lipseşte cu desăvârşire această plantă, care 
formează în locurile amintite mai sus formaţiuni întinse, pe timpul în¬ 
floririi de un farmec deosebit. (Vezi planta în «Flora Romaniae exsiccafa», 
No. 155). 
Trecând peste coama munţilor Gurghiului pe panta apuseană, a 
găsit-o tot în condiţii absolut sălbatece şi de o spontaneintate neîndoeh 
nică şi în valea Lăpuşnei, departe de orce aşezământ omenesc. 
D-l NyârâdY conchide de aci, că avem în faţa noastră o plantă in¬ 
digenă şi eu găsesc ca absolut întemeiată această părere a unui cerce¬ 
tător cu ochiu ager şi instruit pentru a putea deosebi o plantă spontană 
de una naturalizată. 
Se confirmă deci datul lui Baumgarten, datele din Rusia meri¬ 
dională şi poate chiar din Moravia, Boemia şi Austria, arătând că aria 
geografică a acestui frumos arbust este cu muit mai mare decât se cre¬ 
dea înainte, cuprinzând o bună parte a domeniului florei boreale extra» 
tropice. Iar flora noastră posedă un cetăţean înregistrat prin aceasta 
»lege,artis« în noul ei conspect. 
Sur deux plantes indigenes en Roumanie: Saro- 
thamnus scoparius et Spiraea salicifolia. 
Par AL. BORZA, 
li s’agit de la decouverte de Sarothamnus scoparius (L.) Wimm 
dans Ies montagnes du Bihor. Cette plante a ete trouvee dans la „Valea 
Gălzii (Distr. Alba inferioară), ou elle presente tous Ies caracteres de ia 
spontaneite, ce qui confirme Ies indications vagueş de Schur, le botaniste 
bien connu de Transylvanie et rectifie Ies affirmations d’Ascherson et 
Graebner (Synopsis, t. VI, pars II, p. 290), qui ont conteste Texistence 
de cet element atlantique mediterraneen en Transylvanie. 
En tenant compte de la localite «Nemţianca» de Moldavie (Distr. 
Tecuci) ou cette plante a ete mentionnee, on voit que 1’aire geographique 
de cette espece s’etend considerablement vers Torient. 
Par leurs caracteres, Ies exemplaires recoltes ă Galda se rapprochent 
.de la forme B. grandiflorus Aschers et Graebn. (1. c, p 291). 
Quant â Spiraea salicifolia , on sait que son indigenat, non seulement 
chez nous, mais meme en Europe centrale et en Russie a ete conteste. 
Cette plante a ete trouvee par Mr, E. F. NyârâdY dans Ies mon¬ 
tagnes de Gurghiu (Transylvanie), ou elle se presente en vraies forma™ 
tions !). Etant donnee la grande surface de dissemination dans cette region, 
9 Voyez la plante dans „Flora Romaniae exsiccata* No 155. 
