95 
Din bogăţia mare a plantelor cultivate aci cu multă pricepere şi 
aranjate cu multă artă, având ca etichetă o tablă de, email cu o hartă ce,, 
indică şi distribuţia geografică a plantei, amintesc pe cele mai înalte: Li- 
vistona australis, Carpota excelsa şi furfuracea, Avenga manillensis , 
Rhopalostylis sapida din Zeelanda nouă. E superbă şi Pritchavdia pacifica 
Seem. et Wendl. din insula Fidji, Bambuseele şi AlsophHa . 
Suculentele sunt adăpostite iarna într’o seră uriaşă specială. Vara 
sunt grupate într’o „grădină mexicană" în bătaia soarelui, alcătuind o 
inpozantă colecţie de forme bizare şi ciudate: Euphovbia abpssinica de 
5 m. înaltă, Nolina recuruata butucănoasă, amari lidacea Bonapartea gr a - 
cilis , pe lângă atâtea crassulacee remarcabile. 
Alături stau aşanumiteie «Sere mici» cu o suprafaţă de 2935 metri Q 
cuprinzând florării de diferite dimensiuni, construite pentru culturi felurite. 
Casa îeregelor şi a cicadeelor este deosebit de bogată; frumoasă şi co¬ 
lecţia uriaşă de orhidea Vanda tricolor , pe lângă multe altele. Câteva 
sere sunt reservate expoziţiilor temporale de flori ornamentale, cum a 
fost în momentul vizitei mele colecţia neîntrecut de bogată de Gloxinia 
hybrida , de Begonia tuberosa şi de Pelargonium zonale, obiecte de ad¬ 
mirat pentru marele public care inundă cu miile aceste sere, ce mai 
păstrează acum aproape numai 2 / 3 din bogăţiile dinaintea răsboiului. 
Fără de a avea pretenţia să fiu complect, trebue să amintesc de 
acvarul mare cu frumoase Nymphaee , printre care Castalia Lotus ( thermads) 
a noastră dela Oradea-mare ocupă un bc de cinste, alături de Victoria 
regia. După vizitarea acestor culturi aşa de admirabil întreţinute vei ră¬ 
mâne tot aşa de mulţumit şi de culturile întinse de peste drum, o nesfârşită 
serie de florării mari şi mici, puse în serviciul decorării oraşului, a parcu¬ 
rilor publice, aşa de frumoase din Lyon. 
Nu tot aşa de elogios se poate vorbi de «Conservatoir»-ul botanic 
dela Tete d’Or, în ce priveşte clădirea şi herbarele sale, deşi colecţia de 
reviste şi flore locale franceze, de lucrări de horticultura, în deosebi ico¬ 
nografii, păstrate aci, reprezintă o comoară adevărată. Herbarul G an do ger 
va fi incorporat cât mai curând în aceste colecţiuni. 
Facultatea de medicină are, după obiceiul francez, o grădina bota¬ 
nică proprie mică, amenajată în curtea facultăţii, cu mult gust, dar nu prea 
norocos, între zidurile umbroase ale universităţii. în schimb «Jardin des 
Plantes» al oraşului nu este o grădină botanică, ci un parc foarte neglijat 
din cartierul Croix-Rousse, unde a fost până la 1858 grădina botanică 
cu tradiţii străvechi, încă de pe timpul botaniştilor ] u s s i e u, 
Grenobie. Acest oraş pitoresc, centru turistic ticsit de hotele şi de 
Şcoale, are o grădină botanică municipală, pusă sub direcţia unui grădinar, 
neavând contactul indispensabil şi dădător de viaţă, cu catedra de botanică dela 
modesta universitate locală. Din această cauză sub raport ştiinţific tânjeşte 
cumplit această grădină veche, fondată înainte de marele botanist V i 11 a r s, 
