106 
pina subterană. In mediul acesta şi M. caespitosa primeşte o rizomă mai 
lungă. Ce priveşte diferinţa între caliciu, nu o ţin de esenţială. Chiar dacă am 
lua în considerare toate caracterele relevate de Grec eseu ca distincte nu 
am avea nici un motiv de a nu considera această plantă ca o formă şi o 
variaţiunea a speciei M. lingalata. In fine cine a urmărit cu atenţiune flora 
şesurilor din cursul Dunării Cel SHS şi Români, dar cu deosebire două 
puncte ale acelora (Bezdan şi Bucureşti , uşor se va convinge ca la Umana 
la Padina lui Vasile cresc aceleaşi plante ca şi în jurul comunei Bezdan 
(jud. Bâcs-Bodrog : Rannnzulus polyphyllus, R. laterifloru<, Myomus mini- 
mus. Cred deci, că nu mă înşel dacă voi spune, că M gethica Grec eseu 
uu e altceva decât M caespitosa Schultz, care creşte şi în locurile mocir¬ 
loase dela Bezdan între aceleaşi împrejurări. In cazul că am vrea sa tim 
scrupuloşi, am putea numi aceste exemplare var. sau forma gethica ure ce seu. 
In Ungaria la Bezdan.o găsim şi .prin mocirle mult puţin sărate, asoci¬ 
ată cu Nasturtium Kerneri , iar prin ochiuri cu Ce r astium anomalam, Vero- 
nica acinifolia şi Myosurus minimus Bezdan, 5 Mai 1912 . 
Fam. Labiacee. 
Mentha Paleginm L Izmă cea mai comună. La Cucuteni 'aproape de 
Iaşi) o găsim chiar şi în tei-enuri puţin sărate. Din depărtare aduce cu Mance 
prin florile ei albastre, cari mai pot fii roşii, albe, eta după concentraţia să¬ 
rurilor, care contribue foarte mult la schimbarea colorii florilor. 
Teucrium scordioides Schreb. creşte prin locuri umede, msipoas. 
E frecvent pe marginea mocirlelor şi a lacurilor turfoase. Provine pe margine 
lacului dela Mamaia. 
Fam. Scrophulariacee. 
Verbascum Blattaria L. Prin păşuni şi fânaţe sărate găsim şi exem¬ 
plare cu flori albe. 
Limosella aqnatica L. Provine de regulă pe marginea lacurilor sau m - 
cirlelor Lacul Brateşi, lângă Galaţi . Uneori chiar şi terenuri sărate se imp ' 
pulează, şi aici o găsim asociată cu Ranunculus laterifiorus (Zsabîya, ju • 
Băcs-Bodrog . A 
Rhinanthus major Ehrh. E cel mai comun semiparasit, pe care-I în¬ 
tâlnim în apropierea locur lor sărate. 
Fam. Plantaginee. 
Plantago tenuiflora W. K. Genul Plantago are mai multe halofile. Intre 
acestea amintim: Plantago tenuiflora P. maritima , P. sibirica, P. Cornuţi 
Cel mai interesant şi mai tipic reprezentant al halofilelor de durată^ scurta e 
P. tenuiflora. Trăeşte cam 6—8 săptămâni şi în timpul acesta scurt înfloreşte, 
produce fructe, păstrându-şi însă şi mai departe statura pitică. Desvoltarea şi 
durata vieţei depinde de sol şi de poziţiunea geografică. In terenuri mai săra e 
şi mai libere, înfloreşte deja prin Aprilie şi dispare spre finea lunei Mai. in 
majoritatea cazurilor e complet uscat cătră finea lunei Iunie (Bucureşti: Cornana 
spre Grădiştea) In terenuri mai ridicate însă, mai scutite, unde apa se scurge 
mai târziu, îl găsim până pe Ia finea lunei Iulie (Dobrogea. Tariverde). Durata 
scurtă a vieţii sale e cauza, că planta aceasta a fost aşa de puţin ^studiata. 
Condiţiunile telurice. Ca plantă tipică halofilă provine în centrul sărătunlor 
prin soluri argiloase (Fleaşca), humoprundoase, de loess (Tariverde şi Cornana). 
