54 
Sokkal kevesebb támpontokat hasonló összehasonlításokra 
nyújtanak a szarukőrétegek; csak egy szint ezekben tartalmaz 
több meghatározható kövületeket, u. m. 
Lytoceras quadrisulcatum d'Orb 
Aptychus pundatus Voltz 
„ Beirichi Opp 
„ latus v. Mayer 
,, obliquus Quenst. 
Terébratula triquetra Park. 
melyekből biztosan a tithon emeletre lehet következtetni, a 
'Jer. tiquetra Park. és sejtes Aptychok a mélyebb, t. i. a rogoz- 
niki szintre utalnak. 
A kövületdús rétegek faunájának tökéletes meghatározása 
után, összehasonlítván azt Középeuropa és a legészakibb Európa 
jura faunájával, azt találja, hogy azok faunájától sok tekintetben 
elüt. különösen a Phylloceras- és Lytoceras- fajoknak uralkodó 
föllépése által s ezen külömbségeknek okát a tengervíz liőmér- 
sékének különbségében keresi, mely déli-, közép- és legészakibb 
Európában a jurafaunának különböző kiképződését vonta maga 
Után. 
Az utolsó (IX) fejezetben a szirtképződés elméletét tárgyalja 
a szerző. Fölsorolván az eddigelé föiállittatott, részben már is 
elavult elméleteket és a tényekkel megcáfolván azokat, kifejti 
saját nézetét, mely részben Dr. Stachenak, az ungvári szirívonulat- 
leirásában adott nézetével megegyez s melyet a szerző következő 
szavakkal meghatároz: a kárpáti szirtek egy szélig elrepedt bol¬ 
tozatnak romjai és maradványai , melyek mint helytálló réteg¬ 
tömegeknek darabjai vagy rétegfejei és göröngyei , őket boritó 
fiatalabb kőzetekbe , vagy ezeken keresztül nyomattak. így aztán 
kimagyarázható, hogy a neocommészkövek is hasonló körülmé¬ 
nyek közt szirteket képezhetnek. A szirtképződés továbbá 
a kárpáti homokkőnek összehajtásával és Táncolásával 'szorosan 
egybeesik, tehát U2yauazon tényezőnek eredménye; s ennél 
fogva a szirtképződés csak a kárpáti homokkő legifjabb 
rétegeinek , a valószínűleg oligocán Matúra-homokkőnek lera¬ 
kodása után ment végbe. 
A pennini szirtvonulatban másodkori rétegzavarások, minő¬ 
ket Stache az ungvári szirtvonulatban fölvett, nem történhettek 
s igv a Stache nézete szerint ottan létezett archipelagképződések 
itt nem vehetők fel. 
A trachytkitörésnek, mint fiatalabbnak, szerző semmi vagy 
csak igen csekély hatást tulajdonit e tekintetben. Az emelkedést 
és a kárpáti homokkő ránczolt kiképződését így magyarráza ki: 
A homokkövek és a szirtvonal ránezrendszerének képződése ok¬ 
szerű összefüggésben van az idősebb Kárpátok egyik legjelenté- 
