72 
bán, melyre magasan fent a hegy éjszaki lejtőjén, Krács- 
falutól délkeletre, akadtam. A tuskó igen számos, ren¬ 
detlen, töbdnyire hosszúkás és némileg párhuzamosan 
laposan összenyomott likacsot tartalmaz, melyeknek falait 
viztiszta vagy fehéres Tridymit krystálykák borítják. 
Ezen krystályok részint egyszerűéi;, s papirvékony hat¬ 
szöges táblácskákat képeznek, részint pedig kerék alakú 
többesszámu ikcrrsoportok, melyeknek elemeit az oly jelle¬ 
ges, ék alakúlag táblás kettesikrek képezik. A krystályok 
oP és combinatioját képviselik ; oP rajtuk uralkodván 
alakjuk mindig táblás. Néhol P is mutatkozik a 
nevezett két alak combinatiói éleinek roppant vékony meg- 
tompitásaként; némely krystályon ooP-nek élei is hason- 
lólag igen vékony lapocskák által megtompitvák, melyek 
os’Pz alakhoz tartoznak. — G. vöm Rath kiemeli, hogy 
a paclmcai Tridymit hármasainál a középső egyén 
gyakran egy igen finom rovat által ketté van osztva, mi 
arra utal, hogy a hármas-ikreket tulajdonkép két kettes-iker 
alkotja oly módon, hogy a középső párhuzamos két 
krystályfél nem nőtt mindig tökéletesen össze *). A guttini 
többes-ikercsoportok az iker összalakulásának eme saját¬ 
ságos módját még sokkal világosabban tüntetik elénk- 
azon krystályoknál t. i. — mint ezt a mellékelt, egy ily iker¬ 
csoport keresztmetszetét ábrázoló vázlat mutatja — leg¬ 
először is két, mindig szé¬ 
les köz által elválasztott 
ikertábla (A és B) az egy¬ 
más felé néző egyének pár- 
5 huzamos állása által egy 
C hármas krystályt alkot oly- 
képen, hogy a párhuzamos 
egyének összenövése csak 
a’* az ikersikok átmetszési vo- 
D nala közelében, ismételt 
összalakulás utján, törté¬ 
nik. Közönségesen látjuk, 
hogy niég egy harmadik 
ikertábla (C) is ép oly mó¬ 
don a csoporthoz csatlako¬ 
zik, ug y hogy az egész 
a — oo P 
c = oP 
c söpört voltaképen négyes krystályt képvisel; néha hason- 
ólag még egy negyedik (D), sőt még egy ötödik iker- 
') Pogg. Ami Bd. 135. pg. 441. 
