8 4 
cső alatt elpárolgó salétromoldatnál észlelt; nem azért, mintha a 
fennemlitett képződmények itt is előfordulnának, hanem példa¬ 
képen arra nézve, mennyire eltérők ezen tünemények a külön¬ 
böző anyagoknál, és mennyire tekintetbe veendők az anyag saját¬ 
ságai a jegőczödési tünemények magyarázásánál. 
Ha telitett kálisalétrom-oldatból egy cseppet üvegtáblács¬ 
kára kiöntünk, és ezt az oldószer elpárolgása alatt górcsővileg 
vizsgáljuk, eleinte és pedig mindig a széleken tiszta ép rhomboe- 
derek támadnak, és csak későbben dülényes hasábok. Ezen a 
kétalakiságon (dimorphismus) kivül egyéb érdekes tünemények 
is vehetők észre a jegőczödési folyamat alatt. A salétromtük 
sokkal gyorsabban növekednek, mint a rhomboederek, és feltűnő 
befolyást gyakorolnak az utóbbiakra. Ha egy salétromtü úgy 
növekedik, hogy iránya egy magányos rhomboeder vagy egy 
rhomboeder csoport mellet elhalad, akkor a rhom boederek szem¬ 
látomást fogynak, elolvadnak, mig végre egészen eltűnnek; a 
tü pedig hosszabb és vastagabb lesz. Ha ellenben valamely tü 
hossziránya -éppen egy rhomboeder felé tart, akkor nem sokára 
bele is ütközik, mivel a tü hosszában sokkal gyorsabban növek¬ 
szik, mint szélességében. De a mint az érintkezés megtörtént, a 
rhomboeder egészen elváltozik, eddigi tisztaságát elveszti, és 
szemcsés szerkezetű lesz; a tünemény haladó árnyék gyanánt 
húzódik végig a rhomboederen vagy egész rhomboeder-csoporton 
További növekedése ezen elváltozott jegőczöknek már csak a 
dülényes rendszerhez tartozó többnyire párhuzamos alaKokban tör¬ 
ténik, úgy hogy utoljára a jegőczödési tünemény befejeztével már 
csak ilyen alakok láthatók, és csak ritka esetben marad meg egyik 
vagy másik rhomboeder változatlanul. Csak igen apró alacsony 
cseppeknél találni a megmaradt jegőczök között nagyobb számú 
rhomboedereket. 
Ezen sajátságos, a maga nemében egyedüli, tüneményt 
E. Weiss következőképpen véli megfejthetni. A könnyebben 
oldodó rhomboederes salétrom csak a csepp szélén képződik, a 
hol az élénkebb párolgás miatt az oldat telültebb; a mint tehát 
piszkáltam és a balzsam-tói alkohol vagy benzin által megszabadítottam, 
sohasem vettem észre változást a halmazállapotban. És midőn 'ezen régi 
preparátumokat újra vizsgáltam, azt találtam, hogy némely tojásalakú 
testek, melyek épp oly átlátszók valának, mint a kis tekék, a fényt kissé 
sarkították.“ „Egyébtúrán t,“ folytatja, „a dolog lényege nem abban 
fekszik, vájjon higak-e vagy merevek az említett kéngolyók, hanem 
abban, hogy a kezdetben mindig híg tekécskék (legelső képződmények) 
bizonyos tengelyek irányában szabályosan csoportosulni törekednek. A 
golyóalak és az egyszerű fénytörés a híg és az alaktalan állapotnak felel 
meg, holott a tekék szabályos csoportosulása a jegőczös állapotot hirdeti; 
igy tehát a cristallitok csakugyan közbenső (átmenetig alakok, melyek 
azonban csak rendkívüli körülmények között ismerhetők fel“. 
