8g 
talmú rétegek tökéletesen megegyező facieskifejlődése mellett, 
a mediterrán-területiek a phylloceras és lytoceras nemekből 
mindig sok fajt és egyedet tartalmaznak, mig ezek Középeuro- 
pában vagy hiányoznak, vagy csak csekély faj- és egyed számmal 
lépnek fel és sohasem bírtak állandóan megtelepedni. 
Az okok, melyek ily eltérő eljárásra képzelhetők, sokfélék; 
a legközelebb talán az volna, ennek megfejtését a tenger mély¬ 
ségének külömbözőségében keresni, és a mediterráni lerakodmá- 
nyokat a nagyobb mélység képződményeinek tekinteni; de a 
szóban álló nemek gyakranta találtatnak ugyan azon rétegekben 
tömeges növényevő gasteropodákkal, myariákkal, burányokkal 
s a. t. egy szóval oly társaságban, mely lakhelyül sekély 
vízre utal. 
Egy más megfejtésimódot a kettő közt feltételezett száraz¬ 
föld okozta határ nyújtaná; nem látható át azonban, miért zárta 
volna ki egy ilyen, a faunának másképen egészen feltűnő össze- 
hangzása mellett, éppen csak a lytoceras- és pJiylloceras nemeket, 
annálinkább is, miután ezekből nehány példány mindig a közép- 
európai képződményekben is eléfordul, aunélkül azonban, hogy 
itt elterjednének és fontosságot nyernének; az ide való beván¬ 
dorlás nem volt gátolva, de a viszonyok nem voltak kedvezők 
a tenyészetnek. 
Tekintsük a viszonyokat a suezi vagy panamai földszoros 
két oldalán, vagy két csakugyan szárazföld által elkülönített jura- 
medencze közt, p. o. Dél-Némethon és Éjszak-Franciaország 
„Kimmeridgien“-jét, akkor sokkal lényegesebbek a külömbségek, 
és csak is egyes fajok közösek. Ellenben igen nagy az összhang¬ 
zás a középeuropai- és a mediterrán-terület egymáshoz közel 
fekvő vidékeinek egyenértékes lerakodmányai közt; például az 
Aspidoceras acanthicum tartalmú mediterrán-rétegeket akarom 
felhozni, melyekre vonatkozólag igen tetemes anyag után éppen 
pontos adatokkal bírok. 
E szintből 80 biztosan meghatározható fajt ismerek; köz¬ 
tük 9 lytocerátát és phyllocerátát, a többi 71 alak közül 39 a 
középeuropai tenuilobátrétegekben ismét találtatik, és a 32 közül, 
mely nem közös, 24 a mediterrán-területben is csak egyetlen 
egy helyen találtatott mint rendkívüli ritkaság; a 9 phylloceras- 
és lytoceras -faj közül, mely példáuyszámra nézve az előttem lévő 
összes anyag több mint y 3 -át képezi, csak 2 találtatott igen 
kevés példányban a középeuropai tenuilobátarétegekbeu. Különö¬ 
sen ellene szólnak a szárazföld okozta elválasztásnak a morvaor- 
szági jurának viszonyai; ott Czettechowitznál mediterráni, 
Olomuczánnál, alig 6 mértföldre, középeuropai képződmények 
találtatnak az Aspidoceras perarmatim és Amaltheus cordatus 
szintjéből; Czettechowitz valamennyi cephalopodái, a phylloce- 
