Ugyan is a nagyon jelesnek hiresztelt porosz rész¬ 
letes földkép nem elégített ki. Jóllehet mértéke sokkal 
nagyobb (i : 80 , 000 ) mint az osztrák különleges földké¬ 
peké (x : 144 , 000 ) még sem tartalmazza azon részletessé¬ 
geket, melyek oly tanulmányokra szükségesek, mint én 
azokat végezni szándékoztam. Poroszország helyszin raj¬ 
zolói azonkívül nem bírnak azon jártassággal és ügyes¬ 
séggel, melylyel az osztrákok dicsekedhetnek, és nem oly 
jellemzően ábrázolják a föld idomait, mint ezek. Ez a 
két ország természeti-viszonyaiból ered, Poroszország 
nagyobb része síkságból vagy hullámos vidékből állván, 
az ottani helyszinrajzolók nincsenek a hegyek jellemző 
alakjaihoz szokva és ennek folytán a terep emelkedettsé¬ 
geit, úgy mondván, elmosódva állítják elő. A porosz 
földképek ezen hiánya még a legújabb müvekben is mu¬ 
tatkozik, és azon szép földtani földkép, melyet Hantken 
tagtárs ur bemutatott, a terepet illetőleg szinte ezen hi¬ 
bában szenved. 
A földképek ezen hiányos volta, mely nem csak a 
porosz felvételeknél tapasztalható, késztetett arra, hogy 
a tereptan és földtan közt létező viszonyokat vizsgálat 
tárgyává tegyem, és a földtani társulat gyűlésében közzé 
tegyem. 
Ha ezen két tudományt összehasonlítjuk, azt talál¬ 
juk , hogy mindkettő ugyanazon tárgyal — földünkkel 
foglalkozik. 
A földtan azonban az anyagra fordítja fő figyelmét, 
az okokat keresi, melyek következtében földünk, úgy a 
mint most létezik, kifejlődött és a képződések aránylagos 
korát törekedik meghatározni. 
A tereptan, ellenben a földfelület alakjaival foglal¬ 
kozik, és azoknak helyes ábrázolását tűzi ki czéljául. 
A tereptan fajlagos katonai tudománynak tekinte¬ 
tik, mi azonban nagyon hibás nézet, mert a tereptant 
szigorúan két egészen eltérő részre kellene> osztani: a 
természettudományira és a katonailag alkalmazottra. Az első, 
mely a földtannal rokonságban áll, a föld idomait termé- 
szettani szempontból vizsgálja és az okokat kifürkészni 
törekedik, melyek ezeknek alakulására befolytak; a má¬ 
sodik a terepet harczászati (tactikai) és hadászati (stra¬ 
tégiai) szempontból tekinti, a mint az a hadi működést 
elősegíti vagy akadályozza. Ezen része a tereptannak 
tulajdonképen a hadászat és harczászat alkalmazása egy 
bizonyos adott színhelyen, tehát inkább ezen tudományok, 
nem pedig a tereptan körébe tartozik. 
