i6o 
vereslő sárgásbarna szinben tűnik elő. Kicsiszolt leme¬ 
zeik turmalinlemezek módjára viselik magukat a sugarak 
irányában s az Epidotlemez nemcsak Turmalinlemezzel 
egyesítve, hanem hét Epidotlemez már mayában is képes a 
fénysugarakat polárizálni. 
Az egyetemi gyűjtemény 3 gyönyörű Epidotpéldá- 
nya közül: az egyik (50 frtos) három egymással szo¬ 
rosan összenőtt krystály által képeztetik, melyek leg¬ 
nagyobbika 7-5 Cm. hosszú és 1*5 Cm. vastag. Az 
ezután következő csak részben fejlődött ki ugyan, de szá¬ 
mos lapocska miatt, mely az orthozonában fekvő oP. Px> 
és 00 Poo lapok végén jelenik meg, a legérdekesebb. Ezen 
második krystály végén az uralkodó -f- P lapok mellett 
00 P, három negatív Pyramis, [Poo], Poo] és 2 P lapjai 
tisztán kivehetők. E csoport harmadik krystálya a túl¬ 
nyomó \ Pco által van kitüntetve a többiek fölött (2. ábra). 
A második az elöbbeninél sokkal szebb de egyszer¬ 
smind 3-szor oly drága példányt nyolcz krystály képezi, 
mely krystály lapjaikra nézve majdnem parallel helyzet¬ 
ben áll egymáshoz. Az elöbbeni csoporton észlelt jegec- 
lapok itt is megvannak de sok krystályon egyesek hiá¬ 
nyával, a mi különösen az alárendelt lapokról áll. A oP 
erősb kifejlődése miatt e csoport legtöbb jegece gyengén 
lapítottnak látszik, mely sajátság azonban az épátlós öv¬ 
ben fekvő többi lapok kifejlődését legkevésbé sem aka¬ 
dályozta, mert a y 2 P 00, P co és 00 P co majdnem vala¬ 
mennyinél felismerhető s hajlási szögeik kézi goniome- 
terrel meglehetős pontossággal meghatározhatók. E cso¬ 
port leginkább kifejlődött egyénének hossza 12 Cm; 
vastagságuk közép arányban 1 Cmre tehető. A legrövi¬ 
debb jegec alig haladja túl az 5 Cm-t. Végződésük -{- P 
által eszközöltetik, mely mellett alárendelten még számos 
más lap jelenik meg úgymint: — P, 00P, 00 P 2, 2 P, 
2 P 2, [|Poo], és [00 Poo]. Ezen alárendelt lapok majdnem 
mindegyikét legrövidebbtől számítva a negyedik krystá¬ 
lyon találjuk egyesülve. (3. ábra) 
A harmadik 100 frtos díszpéldány igen számos, ki¬ 
sebb nagyobb parallel helyzetben álló jegecek csoportját 
mutatja, mely csoport köröskörül oly gyönyörűen fejlő¬ 
dött ki, hogy csak közelebb megtekintésekor találni rajta 
két helyet, mely által az anyagközettel kellett összefügg¬ 
nie. E díszpéldány nevezetes még arról is, hogy számos 
jegece a képződési körülmények kedvező volta miatt 
mind a két végen kifejlődött, a mi az Epidotoknál igen 
