l 9 3 
két telér között több vékonyabb telér ismeretes. Az u. n. 
Kohlenhöhe telér egy éles szög alatt a durva telér felé 
terjed, úgy hogy e két telér bizonyos ponton való egye¬ 
sülése bizonyos. Az első két telér kitölteléki anyaga 
túlnyomókig vaspát. Érczei rézkéneg és fakóércz. A 
Kohlenhöhe telér kitölteléke tulnyomólag quarcz. E 
vidék földtani szerkezetében különféle jegeczes palák, 
és triasz-féle mészkövek vesznek részt. A telérek a 
jegeczes palákban fordulnak elő, de hogy azon he¬ 
lyeken , hol a jegeczes palákat mészkő fedi, váljon 
a telérek a mészkőbe is behatolnak-e ? mindeddigelé 
még nincsen megállapítva. Ez igen tanulságos köz¬ 
lemények megtörténte után a Quekhegyre indultunk. 
E hegyen Krompach és Göllnitz bányapolgárságának 
néhány képviselője a derék városok nevében a legszi- 
vélyesebben üdvözölte a társulat tagjait. Több órát 
töltöttünk e hegyen, a hol igen szép kilátás nyílik a 
felséges Fátra és a gömöri hegységekre, valamint az egész 
Szepességre. A Quekhegy tetején még látni egy igen 
régi bányászat nyomait. E hegy teteje csillámpalákból 
áll, s két telér húzódik e hegyen keresztül. A hegy 
tetején az u. n. Reitelér van, melynek vastagsága néha 
2 ölet is elér. Menersdorfer szives közlése szerint régibb 
időkben, pedig még 30 év előtt e helyen higanyérczeket 
nyertek; jelenleg azonban csak vas- és rézérczeket ak¬ 
náznak ki. Egy másik telér az u. n. durva telér, mely 
körülbelül 20—50 ölnyi távolságban lép fel, 15—20 öl 
vastag. Délután a Jekelfalva vidékén előforduló Mela- 
phyr és Serpentin kőzeteket szándékoztuk megnézni, de 
a beállott eső meggátolta e szándékunk kivitelét. Egye¬ 
nesen Göllnitzre mentünk. Útközben megnéztük a Meners¬ 
dorfer család birtokában levő vasgyárt Göllnitz mellett, 
mely egy olvasztó kemenczéből, egy készelőkohó, és egy 
hengerműből áll. Göllnitz városában megérkezvén, nagy 
meglepetésben részesültünk a város derék bányapolgár¬ 
sága és értelmisége részéről, mely egy fényes diszlakomát 
rendezett a társulat tagjai tiszteletére. A lakoma végén 
sok felköszöntés történt, többi között a bányászok és 
geologok közreműködésének létesítése és a göllnitzi bá¬ 
nyászat újbóli felvirágzására. 
Augusztus 29-ik napja a programm szerint arra volt 
szánva, hogy Salmankon át Rozsnyóra menjünk. Azon¬ 
ban a beálló esős idő a programmtól való eltérésre kény¬ 
szerítvén, sajnálattal elhatároztuk Iglóra vissza menni, s 
ottan bevárni a zárülés napját, mely szeptember 2-ára 
