egy „Planorbis“-t felismerni. Ez a két kövület-előjövetel 
a széntartalmu képlet geológiai korának megállapítására 
nem bir ugyan döntő erővel, annál kevésbé, miután azok¬ 
nak rósz megtartási állapota közelebbi faj-meghatározást 
nem engedett, de határozottan szól édesvízi lerakodás 
mellett; és miután valódi congeria-rétegek vasmegyében 
egyáltalában nagy elterjedést nyernek, az itt tekintetbe 
vett kis terület, mint már előbb emlitém, nyugat felé 
a gráczi öböllel, kelet s délkelet t. i. a Balaton felé 
pedig a nagy magyar medenczével áll összefüggésben, 
hol a congeria-rétegek mindenütt bebizonyítva vannak, 
ezen okoknál fogva a hovárdos-karasztosi lerakodást is e 
legfiatalabb, a talált kövületek után ítélve, itt tökélete¬ 
sen édesvízi jelleggel biró, Miocán-rétegekhez vélem szá¬ 
míthatni. 
A valódi „Löszt“ a bejártam területen nem consta- 
tálhattam; és, mint már emlitém, túlnyomólag tályag és 
homok észlelhető, helyenként quarczkavics által fedve, 
mely utóbbi fölfelé sárga, homokos-tályagos, csillámot és 
kavics-közfekveteket tartalmazó anyagba megy át. Az 
imént idézett fekvetek lehetőleg a Diluviumot képviselik, 
mig a mélyebb quarczkavicsot az úgynevezett „Belvedére- 
kavics“-nak tartom, mely a congeria kor zárrétegeinek 
tekintetik. 
Az egykori congeria-tengernek ezen lerakodásaiból 
szigetként emelkedik ki ókori jegeczes paláskőzet mint 
Chloritpala, Serpentinpala betelepülésekkel, mely kőzet 
opálzárványokat és a „Csádi hegy“ csúcsán görgetekben 
előforduló és vaspátból átalakult barna-vasérczet mutat. 
Ezen jegeczes pala a Csádi hegyen kőfejtések által van 
föltárva, és itt éjszaknyugatról délkelet-felé irányozott 
csapást, valamint délnyugati 40 —45°-nyi meredek dülést 
mutatván, Gyepü-Füzestől a Vashegy irányában jelöli egy 
kis teknőnek határát s szárnyát, melynek másik határa 
és ellenkező szárnya talán Hovárdostól délnyugatra, ezen 
helység és Punicz között kereshető, hol állítólag a jege¬ 
czes paláskőzet és a szemcsés mész kibukkanak. Én a 
magam részéről a föltárt hegységben az egyház-füzesi és 
hovárdosi mészégetőknél nem láttam az álló alaphegy¬ 
séget , ellenben láttam nagy valószínűleg a congeria- 
korban vizhordta, különféle színnel biró mészkődarabokat, 
melyek tályagba betelepülve és vörös igen vasdús tályag 
által fedve, a mészégetésre igen használható anyagot 
szolgáltatnak. De meg vagyok győződve, hogy az álló 
