jegeczes pala- és mészhegység, mint érintettem, nem messze 
keresendő. 
Ha már most az emlitett, hegyszigetek által képe¬ 
zett, akna és fúrlyukak által föltárt kis teknőt Hovár- 
dosnál elhagyjuk, hol a „Jeny-akna“ által 3.5 — ó'-nyi 
vastag széntelep constatálva van, és ama szénrétegeket 
éjszaknyugati vagyis Hovárdos-Karasztos irányában követ¬ 
jük, akkor mindenekelőtt a Gyepü-Füzesnél nyugatra 
elvonuló, „Rain“- vagy „Landgraben-'-nek nevezett vízmo¬ 
sásban a szenet, tályagba rétegezve, kibúvásokban ismét 
megtaláljuk Midőn irányunkat megtartva Pinka-Miskére 
érünk, akkor a patak medre a szenet, világos-szürke 
tályagba fektetve, körülbelül 4.5‘-nyi látható vastagság¬ 
gal, megint igen jól mutatja feltárva. Ivarasztoson tárná- 
zás és számos, habár sekély fúrlyuk által van bebi¬ 
zonyítva. Azonkívül sikerült Újhegytől É.ÉK-re, ezen 
helységtől mintegy J / 4 órányira, az árokban, valamint 
Pinkóczon a patak medrében a szén jelenlétét bebizonyí¬ 
tanom. Á szén tehát meglehetős pontosan megtartja a 
D. K.-ről É. Ny. felé húzódó csapásirányt, és mint Pinka- 
Miskén (Mischendorf) meggyőződhettem, ezen teknőszárny- 
ban délnyugat felé dűl, miért is netalán még előforduló 
fekütelepek Pinka-Miskétől ÉK irányban, Kis-Szt.-Mihály 
(Kl.-Petersdorf) felé, keresendők. 
A szén, miután a gyepü-füzesi alaphegység is hasonló 
dülirány t mutat,*evvel raegegyezőleg, illetőleg még más tek- 
nőket képezve, e körül rakódott. Hogy egyébiránt a szén¬ 
lerakodás ezen egész környéken nagy elterjedéssel bir, 
bizonyítja azon körülmény, hogy az előbb emlitett éjszak¬ 
nyugati irányban, Gyepü-Füzestől számítva, a Pinkapatak 
hosszában, a völgyben fölfelé, Pinkafőnél (Pinkafeld) 
lignitalakú barnaszén van föltárva, mely Szt. Gotthárdnál 
a Rába mellett ismét találtatik, valamint Pinkafőtől ke¬ 
letre, Kőszeghnél is előfordul barnaszén. 
A hovárdos-karasztosi fossil tüzelőanyag, mely valószí¬ 
nűleg nagyrészt a Cong’eriakorban történt tömeges usza¬ 
dékfa összehalmozodásából ered, valódi lignit, átmeneteket 
képezvén lignitos barnaszénbe; világosan mutatja a faszöve¬ 
get, itt-ott még úgy foszlik mint a fa, és igy emlékeztet a 
vörös-szénre (Rotkole\a fa és faszén közt álló középképződ- 
ményre, de tömörebbé is válik, majdnem feketévé, kagylós 
töréssel, anélkül azonban, hogy a faszöveget elveszítené. 
Levelekre foszlik ugyan keveset a levegőn, de szét nem 
mállik, és egészben véve meglehetős szívós anyag, mely 
részeinek egybetapadásánál fogva nagyobb darabokban 
