34 
sek belsejében, különösen a nagyobb kristályoknál, rozsdabarna, majd 
vereses kiválást látunk, a mi nem egyéb, mint vasoxyd, vagyis azon 
anyag, mely a födpátnak vereses színét kölcsönözte; némelyeknél a 
széle télé apró szennyesbarna szemek láthatók, mintegy fürtökben ki¬ 
válva s ezek a vas kiválásnak elsődleges állapotául tekinthetők, mire a 
kettő közötti szoros viszony is utal. 
Színes elegyrészei közül első sorban a biotit tűnik tel, mely 
piszkos-barna szinti s csak itt-ott zöldes, a kőzet legépebb elegyrésze; 
egyes oszlopos metszetei szép hullámzatos felületet mutatnak, még pe¬ 
dig a különböző egyének szerint majd haránt, majd hosszirányban vo¬ 
nulnak a hullámok. A biotiton kívül vannak jóval kisebb mennyiség¬ 
ben majdnem már teljesen chloritos hosszúkás oszlopos kristálymetsze¬ 
tek vagy ezek foszlányai, mely előbbiekben néhol még jól felismerhe¬ 
tők a terminál-lapok, melyek legtöbbnyire az augit hemipyramis szögeit 
közelitik ugyan meg, de vannak egyesek határozott amphibolos 
tompább szögű lappal, úgy, hogy ebben a kőzetben a biotiton kiviil 
még augit és amphibol is fordul elő elegyrészül. Q u a r e z nagy szemek¬ 
ben látható, igen tiszta. Felemlítendő még, hogy a csiszolatban egész 
calciterek mutatkoznak, valamint az, hogy ez az anyag, mint kiválás 
is szerepel egyes elegyrészek pusztulásánál, de leginkább az augit és 
az amphibol belsejét tölti ki, a biotitban pedig esak itt-ott igen finom 
lemezeeskék alakjában fordul elő és ennek (biotitnak) épsége azt en¬ 
gedi feltételezni, hogy helyenként a mész ellepte, részint akkor, a mi¬ 
kor mint utólagos beszivárgás jutott a kőzetbe, részint pedig a calcium- 
földpát elváltozása alkalmával. 
Ez a kőzet tehát, mint a mikroszkóp kiderité, a két érintkező 
typus keverékéül tekintendő, mit ezen elegyrészek egymás melletti elő¬ 
fordulásán kiviil, a természetbeli érintkezésük is igazol. 
Miként a felhozottakból már kitetszik, az István-aknában tovább 
hatolva a biotit-trachytot, amphibol-augit-trachyt váltja tel; 
de itt sem normál állapotban, hanem ennek a typusuak többé kevésbbé 
zöldköves módosulatai. így a fönt leirt keverék-typus közvetlen szom¬ 
szédságában oly annyira mállott zöldkő (171) lép fel, hogy kellő finom¬ 
ságú csiszolatot sokszori kísérlet daczára sem sikerült belőle készítenem 
s csak nehezen volt olyan készíthető, a melyben legalább színes elegy¬ 
részek alakjáról szerezhettem tudomást, és sikerült is benne a m p h i- 
b o l s a u g i t metszeteket felismernem. Földpátja lángkisérleti meghatá¬ 
rozás szerint labradorit-bytownit, de nem hagyhatom itt em- 
lités nélkül azt a körülményt, hogy a mállottabb, — de még összetartó 
- szemek lángkisérleténél az a különös, s már nem egyszer észlelt eset 
mutatkozott, hogy az első s a második kísérletben a lángfestés majdnem 
