49 
bázisos földpát, akkor az, t. i. az amphibol, fog- előbb kiválni. Ezen 
utóbbi viszonyt, találjuk leginkább a corsikai gömböknél s lángkisérlet 
által az ilyeknél meg is győződtem, bogy az ampbibol még kevésbbé 
olvad, mint a gömbnek igen bázisos földpátja, olvadási foka = 0—1 
(Szabó), és igen nevezetes, hogy a hol megfordított viszony létezik, E 
i. a középet földpát képezi, ott az ampbibolt könnyebben olvadónak 
találtam (olv. fok. = 2), mi egyszersmind szép bizonyítéka annak, hogy 
gyakran az ampbibol egy s ugyanazon kőzetben különböző olvadási 
határok közt ingadozik. 
Világos tehát, hogy a különböző olvadási fokkal biró elegyrészek, 
a gömb képződésénél különböző időkben válván ki, szabályos elhelyező- 
dést fognak mutatni. 
Beállhat azonban az az eset is, hogy az egyes ásváuyi elegyrészek 
olvadási foka közt, vagy semmi, vagy legfölebb elenyésző csekély 
különbség van; ekkor megtörténhetik az, hogy az elegyrészek mind 
egy időben válnak ki, s ha ezt még bármi y oknál fogva a kihűlés 
gyorsabb volta következtében, az alapanyag kikristályosodása is nyom¬ 
ban követi, kapunk oly kemény s szívós gömböket, melyek sem nem 
öves és sugaras, vagy tán csak sugaras szerkezetitek, hanem az ásványi 
elegyrészek elhelyeződése egészen szabálytalan. Ilyenek a már ismer¬ 
tetett selmeczi István aknai gömbök, melyeknek a földpátja, mint 
emlitéiu, labradorit, de a melynek olvadásával majdnem teljesen, vagy 
pedig igen közel megegyezők (2—3) a színes elegyrészei is, a miről 
az épebbeknél volt alkalmam meggyőződni; és ezzel összevág magában 
a kőzetben talált, még fényes ampáiból olvadási foka is (L. 36. lap). 
Ilyennek fogjuk továbbá megismerni a mátrai gömbök és sphaerolithok 
legtöbbjét is. 
A mi a vulkáni és mesterséges üvegek sphaerolithjainál előforduló 
sugaras szerkezetet illeti, az több búvár szerint csakis a gyors össze¬ 
húzódás alkalmával, a merevülő anyag részecskéire gyakorolt nyomás 
következtében keletkezhetett, s csak ekként volna megmagyarázható 
egyszersmind e sugaraknak kettős fénytörése is. 
Végül fel kell még röviden említenem V o g e 1 s an g-nak a 
gömbök szerkezetén alapuló már fentebb jelzett beosztását. Ő ugyanis 
már a corsikai gömbökről szóló értekezésébe megérintette, és az idézett 
későbbi munkájában bőven kifejtette, miszerint bárminemű gömbös ki¬ 
válás lényegileg visszavezethető a mesterséges üvegekben gyakrabban 
képződni szokott legprimitívebb kiválásokra, az ú. n. „krystallitokra“ x ) 
’) Ezt a szót eredetileg N a u m a n n szerint (Lehrb. d. Geognosie TI. p. 688), 
Krug v. Hidd a (Karstens u. v. Dechens Archív XI. 1838) tulajdonképen mestersé- 
4 
Földtani Közlöny XII. évf. 1882. 
