hatjuk, hogy mindenekelőtt a délfranczia- és spanyolországi, valamint az algériai 
mediterrán-terület kréta-systémabeli kövületei képezik a gyűjtemény fénypontját. A 
spanyolországi és az algériai gyűjtemény fajokban való gazdagságukra s igy tökéletessé¬ 
gükre nézve bizonyára a legszebbek közé tartoznak; a krétabeli osztrigák gyűjte¬ 
ménye pedig a maga nemében páratlannak nevezhető. A délfrancziaországi jura cso¬ 
port kövületei számra nézve nem vetekednek ugyan a krétabeliekkel, de mindamel¬ 
lett mégis gazdagabban vannak képviselve, mint eleve reményiettük. Aránylag leg¬ 
gyöngébb a harmadkor, de ebben is van igen sok becses anyag, a minek a Földtani 
Intézet nagyon jó hasznát veheti. 
Bízvást elmondhatjuk tehát, hogy ez a gyűjtemény, ha szenvedett is némi 
csorbát, még igy is igen gazdag s nemcsak a Földtani Intézet tudományos czéljaira, 
de egész Magyarország geológiai -és palaeontologiai átkutatására nézve nagyfontos- 
ságu és tényes szerzemény, mert oly össze hasonlító anyag birtokába jutta¬ 
tott bennünket, a melynek a hiányát eddig olyan sokszor és olyan fájdalmasan éreztük! 
A földmivelés-, ipái - - és kereskedelemügyi Minister úr S e m s e y Andor ur¬ 
nák a nagybecsű ajándékért közvetetlenül és személyesen fejezte ki köszönetét s az 
erről szóló jelentést a kormány hivatalos lapjában is közzé tette. 
Kiegészítésül hozzá kell még tennünk, hogy a Copand - Sem sej' - féle 
gyü j temény nehány héttel ezelőtt már meg is érkezett s hészonnégy nagy lá¬ 
dában becsomagolva várakozik az osztályzásra, az újra való rendezésre, a felállításra 
és részletes taujilmányozásra. Ez alkalomból a Földtani Intézet helyiségei két te¬ 
remmel megbővittettek s az uj szerzemény az ősszel s a tél folytán ezekben fog 
elhelyeztetni. 
Nem mulaszthatjuk el, hogy a nemesleikü adományozónak ezért a magyar 
geológiai és palaeontologiai tanulmányokat előmozdító áldozatáért a magunk részéről 
is ki ne fejezzük őszinte és hálás köszönetünket! S e m s e y Andornak ezt 
a jótéteményét a magyar geológusok soha sem fogják elfeledni! 
Dr. Pethö Gyula. 
A túr malinak egy uj termőhelye Magyarországon. 
Dr. R o t h Samu tagtársuuktól, a lőcsei reáliskola tanárától, a kö¬ 
vetkező sorokat vettük : „Az 1880—81-diki iskolai év végén tauitvá- 
nyaiminal a Magas-Tátrába rándultam ki, s ez alkalommal a felkai völ¬ 
gyet és a benne levő gránáttalat is meglátogattuk. Midőn az utóbbin 
egy ideig össze-vissza mászkáltunk, kutatva, hogy a gránátot tartalmazó 
csillám-palát szálban is megtaláljuk-e, egyik tanítványom a törmelék kö¬ 
zött egy ökölnagyságu, feltűnően sötétszinü kőzetdarabra akadt, a mely, 
figyelmesebben meg\izsgálva, turmalin- szikiá uak bizonyult. 
Ez a kőzet főleg fekete szilái, üvegfényü, vékony, gyakran tiialaku 
turmalin-oszlopkákból áll, melyeken némely esetben a ditrigonos oszlop 
kristály-alakja világosan felismerhető. A turmalin mellett fehér csillám 
(muscovit) kevés quarcz és földpát fordul elő; azonkívül még ehalcopyrit 
is van benne, mint zárvány. 
Rövidre lévén szabva tartózkodásunk ideje, nem folytathattuk a 
kutatást; talán sikerül máskor a szálban levő kőzetet felfedezni, mely 
minden bizonynyal valahol a gránátfalban van. 
Lőcsén, 1882. márczius havában. 
Dr. Pofii Samu. 
