96 
márga ülepedett le, melyből a következő kövületek valók: Gardium ol- 
soletum, Eicliw., Gardium plicatum , Eichw., Ervilia Podolica, Eiclivv., Mo- 
diola marginata, Eichw.; majd palás s kevésbbc homokos márga követke¬ 
zik levéllenyomatokkal s a sort, szétporló mészkonkretiokat, s közben 
márgás fekveteket tartalmazó durvább homok zárja l»e. 
A homokkőpadok itt ENy-ra (21 hóra) 15°-kal dőlnek s a kőbánya 
elején visszacsapott gyűrődést mutatnak. 
E kőbányában Richter János fehértemplomi kőfaragó töreti a ho¬ 
mokkövet. 
Rébenberg környékén pedig, hol a szármát üledék csakhamar a 
pontusi emelet alá bukik, közel a helységhez, a Kaiméról jövő árok 
végén e homokkőre több kőbánya van nyitva s benne a rétegek feltárva. 
A legészakibb kőbánya a fedőbb rétegeket, körülbelül 1—2 cm. 
vastag csillámszegény homokkal változó homokkőpadokat tárja fél. 
Egyik vékonyabb homokkőpad sok szerves maradványt tartalmaz s belőle 
a Gardium obsóletum, Eichw. és a Gardium plicatum, Eichw. fajokat 
sikerült gyűjteni. A homokkőpadok itten ÉEN. (23 h.) felé dőlnek 30 
fokkal. 
E kőbányától délre, alig 100 lépésnyire van a második, melyben 
a rétegek hasonló dőlésnek s alul homokkal váltakozó, homokkőpadok 
vannak feltárva, melyeket azonban nem sik, hanem hullámos konkre- 
tiókra emlékeztető lapok határolnak, úgy hogy inkább táblaszerü kon- 
kretióknak, mint padoknak nevezhetők. Rájok, homok, majd növény¬ 
lenyomatokat tartalmazó palás márga települt. 
Még tovább délnek, a harmadik kőbányában, csak a márgák van¬ 
nak feltárva, melyek itt, ugylátszik, már vízszintes eredeti helyzetükben 
nincsenek megzavarva. 
Végül a domb csúcsán van egy negyedik feltárás, melyben az 
üledék alját vízszintes homokkőpad képezi, erre egy kristályos pala- 
hömpölyöket tartalmazó konglomerát-pad, majd az oldalban zöldes színű, 
homokos agyagmárgák telepedtek rá. Ezen agyagmárgákból a Gardium 
plicatum , Eichw. és Modiola marginata, Eichw. fajokat gyűjtöttem. 
Pontusi emelet. — Az elébb tárgyalt, túlnyomókig durvább törme¬ 
lékkőzetek alkotta szármát korú rétegcsoportra, a medenezében beljebb, 
tetemes vastagságban csokoládé-szinti, változó agyagtartalma márgák, 
majd homokos agyag és homok rakódtak le, melyek, a bennük előfor¬ 
duló szerves maradványok alapján, már a pontusi korra vallnak. 
Az ezen rétegcsoport alsó tagjaként szereplő agyagmárgák Ra- 
kasdia, Makovistye és Csukies környékén fordulnak elő, s mindenütt 
tartalmaznak Congeriákat és Cardiuniókat, azonban e kövületek áta- 
