105 
czio oly keveset módosított rajtuk, hogy kedvező esetben s az alkalma¬ 
tos jó darabokon, ha sok nehézséggel és néha igen nagy fáradság árán 
is, de végre tökéletesen kipraeparálbatók. — Mialatt a cserevizi remek 
faunát feldolgoztam, a conserváló anyag kitűnő voltát hovatovább an¬ 
nál nagyobbra becsültem, mert a kipraeparált példányokon oly saját¬ 
ságokat sikerült fölismernem, a melyek eddigelé még némi habozásnak 
vagy félreértésnek szolgáltak alapjául. De mindazokat az előnyöket és 
örömeket, a miket az ilyen kitűnő conserváló anyag nyújt, soha sem 
élveztem oly teljes mértékben, mint egy sajátságos Sphaerulű-kagyló 
tanulmányozása közben, a mely a cserevizi rétegcsoportnak 7-ik és 
9-ik számú rétegében fordul elő, s a melyet legközelebb Sphae- 
rulites solutus , nov. sp. néven Írtam le. —Erről a fajról jogosan elmond¬ 
hatom nem csak azt, hogy minden egyes részletét sikerült tökéletesen 
megismernem, de azt is, hogy a zárókészülék alkotó részei teljesen hiány¬ 
talanok , vagy is, hogy nincsen egyetlen részlete sem, a mely az egyik 
vagy a másik példányon, a legcsekélyebb csorba vagy hiány nél¬ 
kül, tökéletes épségben ne mutatkoznék. Ez pedig a legritkább s a leg¬ 
szerencsésebb esetek egyike. 
A tisztelt szak ülés méltózta tik tudni, hogy Lamar ck geniális fel¬ 
fedezése után, a ki legelőször ismerte föl a Sphaerulitek saroktaréját 
(nála créte vagy caréne saillante), három évtizednél hosszabb idő telt 
el, a mig ama sajátságos három nemnek, a Hippuritek, a Radiolitek és 
a Spaerulitek nemének a rokonságával és rendszerbeli helyzetével tisz¬ 
tába jöttünk. Jelenleg csakis ezt a három nemet foglaljuk bele a Ru- 
disták vagy Hippuritfélék családjába. A három nem között legegysze¬ 
rűbb a Radiolitek és legkomplikáltabb a Sphaerulitek belső szervezete. 
A Hippuritek legfőbb jellemző sajátsága (az alsó teknőben) a mellső 
helyzetű belső saroktaréj s e mögött két belső oszlop. A Radiolitek 
felső teknőjében két záró fog vau s ezek mellett két oldalt egy-egy 
nyúlvány, a záró izmok tapadó helyéül szolgálandó ; az alsó teknőben 
a két zárófog számára két fogmeder. Tökéletesen ilyen, legalább a fő¬ 
jellemére nézve, a Sphaenditeknek a belső szervezete is : a felső teknő¬ 
ben két zárófog egymás mellett, s ezektől két oldalt egy-egy nyúlvány 
a záró izmok számára; az alsó teknőben két fogmeder. De ezenkívül 
a Sphaeruliteknek még saroktaréjok is van, mind a felső mind az alsó 
teknőjében, s ez különbözteti meg őket a Radiolitektől: a felső' teknő 
saroktaréja kicsiny s a vápa (belső oldal) szélén, a záros peremen, a 
két záró fog előtt és között helyezkedik el; az alsó teknő saroktaréja 
szintén a záros peremen, a vápa két fogmedrének épen a középvonalát 
foglalja el s lefelé a búb irányában halad. 
Hogy jelenleg a Rudisták három nemének a főjellemeit ilyen rövi- 
