110 
Még inkább megerősíti megfigyelésünk helyességét, s az előadott 
tény igaz voltát az, hogy ezt a sarokpántot nem csupán egy, hanem 
négy példányon sikerült (a saroktaréjokat bosszant érintő metszetben) 
tisztán kipraeparálni; azonkívül pedig több darabon, illetőleg különböző 
irányban keresztül metszett példányokon is kétségtelenül mutatkozik az 
a jellemző barna állomány, úgy hogy csalódás vagy félreértés ebben 
az esetben nem foroghat fenn. És ebben a véleményben, a mit örömmel 
sietek hozzá tenni, osztozik Zittel tanár ur is, a Rudistáknak egyik 
legalaposabb ismerője, és osztoznak mindazon Collegáim, a kik jelenleg 
a müncheni őslénytani múzeumon foglalkoznak s a kik előtt a részle¬ 
teket egyenként demonstráltam. 
Néhány apróbb részletről, valamint a saroktaréj oknak a belső ré¬ 
tegen előforduló barázdájáról, különösen ennek az irányáról, a zárás- 
nyitás valószínű módjáról, a spbaeruliteknek más génusokkal való ro¬ 
konsági viszonyáról, a bej mikroszkopikus szerkezetéről stb. ez alkalom¬ 
mal nem szólhatok tüzetesebben, mert nagyon sok részletre kellene ki- 
terjeszkednem. Mindezeket a monograpbiában fogom részletesen előadni, 
a hol az egyes részletek magyarázatában a Spaerulites solutus teljes 
leírására támaszkodbatom. 
Tisztelt szakülés! Tartok tőle, hogy e töredékes rövidséggel elő¬ 
adott vázlatban nem voltam képes a szóban forgó dolgokról elég világos 
képet adni; de másrészt úgy vélem, hogy magyarázatom fogyatékos 
• voltát pótolni fogja talán az a nehány praeparátum s az a félvázlatos 
rajz (1. a 108-ik lapon), a melyet a szakülés számára e soraimhoz 
mellékelek. A legszebb praeparátumok épen most vannak a rajzoló ke¬ 
zében, s ha ott nem voluának is, alig merném őket. a posta kezeire 
rábízni, mert a felismert részleteknek egyedül ezek a bizonyító documen- 
tumai. S ha ilyen hiányos anyaggal és hézagos leírással mégis bátor 
voltam a tisztelt szakülés figyelmét igénybe venni, eljárásomat, az el¬ 
sőbbség biztosításán kívül, méltóztassanak legfőképen annak tulajdoní¬ 
tani, hogy nem voltam képes magamtól azt a szerencsét megtagadni, 
hogy e nevezetes részletekről legelőször is ne magyar nyelven és Magyar- 
országon tegyek jelentést, abban a Társaságban, a mely engem oly fölötte 
kitüntető bizalmával a távolban is kegyes volt felkeresni. 
Münchenben, bajor kir. palaeontologiai Múzeumban. 
1882. április 3ü-án. 
