112 
érben, a mely gneiszba van települve. W eme r adta neki a Helvit 
nevet, sárga színére czélozván. Freisleben irta le, G m e 1 i n és 
későbben R a in m e 1 s b e r g elemezték. Sokáig csak a Scbwarzenbergi 
lelet egymaga volt ismeretes és a gyűjteményekben is rendszerint 
csak innét vannak példányok (a nemz. múzeumban van kettő, az 
egyetemi gyűjteményben szintén kettő). Ne u igen régen Norvégiában 
is felfedezték, két helyen (Hortukelle, Módún mellett, Brevig) Zir- 
konsyenitben. 
Chemiai szempontból ez ásványnak két nevezetes tulajdonsága vau; 
az egyik, hogy a szilikátban egy kénfém is van lekötve (maugáusulíid), 
a másik, hogy a ritka Beryllföldet is tartalmazza. 
A Kapuikon előforduló Helvit e szerint a harmadik termőhely, az 
összes irodalmat tekintve ; ez Magyarországra különösen azért nevezetes, 
mert a Beryll megjelenése intésül szolgálhat arra, hogy a vékony osz¬ 
lopok között Smaragdra is figyelmetesek legyünk. Épen a nagybányai 
tracbytoknál részesültünk a Krenner által felismert Wolframit tál 
azon meglepetésben, hogy a gránitok gazdag ásványtárházából némely 
ritkább elemet foglaló ásvány a trachytokban is előfordulhat. A kapniki 
Helvit erre egy második példát szolgáltat. Ha nagyobb mennyiség lesz 
rendelkezésre, pontos elemzése kívánatos. 
Megvizsgálván az egyetemi gyűjteménynek Kapuikról való Rho- 
dochrositjait, arról győződtem meg, hogy a régibb leletekben nyoma 
sincs a sárga ásványnak, az újabbak némelyikén azonban egyes pontok 
vagy parányi csoportok láthatók, de oly tökéletlen állapotban és oly 
nyomszerü mennyiségben, hogy azokon a fáj megállapítására gondolni 
sem lehetne. Felsőbányái és nagyági Rhodochrositon nem találtam 
nyomait. 
Fizély ur köszönetét érdemel a tudomány részéről, hogy egy 
ilyen uj tüneményt erélyes figyelemre méltatott és bátorításul szolgálhat 
arra, hogy a folyvást haladó bányamunkálatok alkalmával felmerülhető 
érdekes változásokat oly eredménynyel tartsa szemmel, miként azt 
V e s z e 1 y i ur tette Krassómegyében. Figyelme Moraviczáu, a mely 
azelőtt alig enditett hely volt, már régebben a vaskövön volt, de elő¬ 
deitől fel sem vett Ludwigit-nek és az érdekes ásványok egész hosszú 
sorának felismerésére vezetett. u 
A rézbányái Dioptas. — Ennek az érdekes és ritka ásványnak 
Magyarországon eddigelé egyetlen termőhelyét sem ismertük, mert a 
régebben talált példányokat úgy látszik egészen más valaminek tartot¬ 
ták. Krenner József Sándor tagtársunk azonban, a magyar föld ás¬ 
ványi kincseinek oly fölötte szerencsés kutatója, a biharmegyei Rézbá¬ 
nyáról származó érezdarabokon is fölfedezte a dioptast s a „Tenné- 
