117 
mint a magyarországiak, de sőt a Rhizocupressoxylon pannonicum-mvX 
tökéletesen azonosnak is bizonyult. Bt. és Pth. 
A lithium-smaragdról, e drágakőnek biresztelt amerikai é/c-kőről 
Krenner József Sándor néhány érdekes adatot közölt a „Természet- 
tudományi Közlönyt 153-ik füzetében. Ez az ásvány eleinte olyan hírben 
állott, hogy szépség és érték tekintetében a valódi smaragdot is felülmúlja, 
s a hir még azt is hozzá tette, hogy e pompás kőnek egyik alkotó ré¬ 
szét lithium képezi. Nem régiben Európába is kerültek ilyen lithium-sma- 
ragdok s rövid idő óta Semsey Andor bőkezűségéből már a magyar 
nemzeti Muzeum ásványtani osztálya is dicsekedhetik nehány szép pél¬ 
dánynyal. Érdemesnek tartjuk ennélfogva Krenner ismertetéséből át¬ 
venni a következő részleteket, mint a melyek a közszájon forgó téves 
véleményt helyreigazítják s a drágakőnek tartott ásványt valódi érté¬ 
kére redukálják. A lithium-smaragdot Hidden E. északkarolinai állami 
geológus fedezte fel: Alexander közelében, Lyon- és Warrennél, zöld, 
oszlopos és átlátszó kristályokat talált, a melyeket eleinte diopszid -nak tar¬ 
tott. Behatóbb vizsgálatai azonban kiderítették, hogy ezek a zöld kris¬ 
tályok tulajdonképen a spodumenliez tartoznak, tehát hogy az ásvány az 
augit-családba sorakozik ugyan, ép úgy mint a diopszid, csakhogy kova¬ 
savon és timföldön kivid lithiumot is tartalmaz, és pedig 7°/ 0 -on felül. 
Lawrenee Smith, sousvillei miueralogus az új ásványt feltalálója tiszte¬ 
letére Iiiddenit néven vezette be a tudományba. — Az amerikai lapok 
nagy lekesiiltséggel írtak e „lithiou-smaragd“-ról, a mint e követ neve¬ 
zik. A csiszolt kőnek fénye, tüze, átlátszósága a hir szerint nagy mér¬ 
tékben felülmúlja a valódi Beryll-smaragdnak megfelelő tulajdonságait, 
a szine pedig, szerintük, versenyezhet vele. E kidicsérés után nem is 
lehet csodálkozni, hogy ez ékkőnek az értéke Amerikában olyan, mint 
a gyémánté, és hogy a nagyobb, mintegy 2 1 j 2t karátos csiszolt kövek¬ 
nek karatját 125 dollárral fizetik. Tekintetbe kell venni, hogy az északi 
államokban becsesebbb drágakövek eddig még nem találtattak, és bogy 
itt ennélfogva az amerikai büszkeség is szerepel; azonkívül pedig úgy 
látszik, hogy nem is igen bőven fordul elő. E „smaragd^ egy kis telért 
képez, mely 2 1 / 3 hüvelyk magas, 2 láb széles, és vályuszerüen palás 
anyagba van beágyazva, a Blue Ridge egyik ágazatában, az írón Moun- 
tains felé, a Broad Rivérén. — K r enne r Párisban látta e kőnek néhány 
szépen csiszolt példányát, de korántsem tudott irántuk annyira lelkesedni 
mint amerikai szaktársai. Ennek az ásványnak, úgymond, melyet nem 
a smaragd, hanem a lithion-augit vagy a spodumen név illet meg, szine 
sokkal halaványabb a valódi smaragdénál, a tömege többnyire vékonyabb 
kristály-oszlopokká válik szét, és, bár a keménysége 6 és 7 között áll, 
egy igen kellemetlen tulajdonsága van, a melyet a kőcsiszolók feldolgo- 
Földtani Közlöny. XII. évf. 1882. 9 
