184 
Végre de Saporta 1 ) láthatott a hettánges-i homokkőből gazdagabb 
és tökéletesebb anyagot, a mennyiben ugyanis az erezetet pontosabban 
bírta megállapítani. Igaz ugyan, hogy oly tökéletes példánynak, mint 
a minőt most a pécsi liaszból bírunk fölmutatni, nem juthatott 
birtokába, egyetlen egy darabot sem talált, melyen a szárnyak még a 
főrhachishoz lettek volna megerősítve, mi azon állításra bírta, hogy a 
szárnyak egyáltalában könnyen lehullok, vagy törékenyek. Ezen állí¬ 
tást is megczáfolná a mi hazai példányunk; de az sem tartozik épen 
a lehetetlenségek közé, hogy a franczia növények lombja eredetileg 
erősebb parenchymmal hirt. a mi, a mint már egyszer emlittetett, a 
mi példányunknál nem tapasztalható és e miatt törékenyebb is volt. 
De Saporta-ra nézve is Partsch példánya az eddig ismeretesekké lettek 
közt a legtökéletesebb volt. Minthogy Schimper neve már ezelőtt b. 
Zigno részéről egy a velenczei oolithban talált, a halasztóktól egészen 
különböző genusra alkalmaztatott : ez oknál fogva Borngniart ajánlotta 
a Ctenopteris nevet, mely azonban nincs szerencsésen megválasztva 
minthogy ugyanazon név alatt már Blume a Polypod um egyik csoportját 
különböztette meg, mely csoport azután a név megtartása mellett 
külön genus gyanánt állíttatott föl. 2 ) 
Saporta azonban most már minden kétség fölé helyezi növé¬ 
nyünk pteridologiai természetét és alaposan állapítja meg a hozzá 
közel álló harasztokkal való rokonságát. A Ctenopteris cyc-adea lombja 
leginkább hasonlít az Odontopteris Brardii, Brgt. 3 ) lombjához, mely mind¬ 
kettőnél ugyanazon módon van elhelyezve, csakhogy a jurabeli fajnál 
a karélyok tompábbak és hegyük kevésbbé görbül fölfelé, mely tekintet¬ 
ben inkább az Odontopteris obtusa, Brongt-nak 1 ) felelne meg; különben 
egyéb jurabeli harasztiul össze nem téveszthető és de Saporta lehet¬ 
ségesnek tartja, hogy bizonyos, eddig még kétes Pterophyllum fajok 
u. m. P. crassinerve és P. Münsteri 5 ) semmi egyebek, mint Ctenopteris 
cycadea töredékei, mit különösen Schenk, már általunk is idézett mun¬ 
kájának 39-ik számú tábláján látható 5-ik és főleg 9-ik számú képe 
gyanítani engednek, annyira hasonlítanak a hettanges-i töredékekhez. 
Ha nem azonosok, akkor csak azt mutatják, hogy mennyire vegyülnek 
az egymással határos typusok: különben a valódi Pterophyllum-fajok 
erezetétől a Ctenopteris eycadea-é nagyon is eltér. 
‘) Saporta G. de, Pál. Franc. Plantes jurass. I. p. 355 ff. t. 40 Fig. 2—5; t. 
41. Fig. 1—2. 
2 ) I. Smith, Histeria Filicum 1875. 
3 ) Brongniart, A. Hist. d. vég. foss. pl. 76. 
4 ) Brongniart, A. 1. c. pl. 78. 
5 ) Pterozamites Schimp.. Traité de pal. vég. II. p. 145, 146. 
