192 
costatus, Sow. fajra alapította, s igen valószínűleg ezen a néven irta 
le a ozenománkori Vola laevis fajt is, a mely leginkább a Janira pha- 
seola, d'Orbigni néven ismeretes. '(Non Pecten phaseolus, Lám arc k.) 
Drouet eredeti értekezését, mely Philippi közlése szerint 
(Handb. d. Conchyl. u. Malakoz., pag. 474.) a Mém(oires de la) Soe. 
Lin(néenne) de Bord(eaux) 1824-ik évi folyamában jelent meg, nem si¬ 
került megszereznem, de Philippi mint határozott tényt közli az 
idézett helyen, hogy a Neithea fypasául a Pecten quinquecostatus 
szolgált. 
P i c t e t és C a m p i c h e a Janira mellett a Neitheat synony- 
mának tekintik, de a génus jellemzésénél kiemelik (Terrain crétacé de 
Sainte-Croix. IV. rész. 235. lap), hogy a két név különböző typusú 
alakokra vonatkozik: «ll fant, tout.efois, remarquer q'ils n’ont pás été 
faits exactement, pour le mérne type, célúi de Janira correspondant aux 
espéces vivantes, telles que le Pecten maximus et célúi de Neithea aux 
espéces crétacées plus gryphéiformes.» 
D’Orbigny (Pál. fr., terr. erét. III., pag. 625.) a Janira nem 
tárgyalásánál igen találóan emeli ki, hogy ebben a génusban kétféle 
typust lehel megkülönböztetni: «Deux groupes distincts existent dans 
ce genre : le premier dönt les petit eötes rayonnantes sont groupées 
en cinq ou six grosses cótes anguleuses, qui caractérise l'étage crétacé, 
et le second dönt les eötes sont Inén plus nombreuses. Celui-ci est 
propre au terraines tertiaires et aux mers actuelles.* 
# 
Ha már most a felsorolt adatok világánál kritikailag átvizsgáljuk 
egyrészről az elő Pecten Jacobaeus és alaktársainak typusát, másrészről 
a Pecten quadricostatus és quinquecostatus typusát, az utóbbiba bele¬ 
értve az összes krétabeli fajokat, arra az eredményre jutunk, hogy a 
két alakcsoport között már külsőleg, csupán a termet után Ítélve is a 
egtöbb esetben határozott különbséget lehet tenni. És ez a különbség még 
sokkal szembeötlőbbé válik, ha a két alakcsoportnak a belső záros pe¬ 
remét hasonlítjuk össze egymással. Említők már fönnebb, hogy a Pec¬ 
ten Jacobaeus belső záros peremén a búb csúcsától szabályszerüleg 
széttartó fogléczek helyezkednek el; mig ellenben a krétabeli Pecten 
quinquecostatus alakcsoportjában a csúcsos szabású és keskeny búb tö¬ 
véből az alsó teknő vápa részén két fogszerü, lefeléforditott \ alakú- 
lagszéthajló nyúlvány fordul elő. Ez a jellemvonás és a krétabelieknek kes¬ 
kenyebb, karcsúbb és gryphaeaszerübb szabása a két alakcsoportot 
igen tisztán megkülönbözteti egymástól. 
A záros perem fogiéczei a Pecten Jacobaeus lapos teknőjü alak- 
