196 
mindig igen finom ránczos réteggel horitvák, de sohasem rovátkosak ; 
a búbjok sohasem olyan keskeny és annyira behajtó, mint a Neithe- 
áknál, a melyektől átalában véve a diszitésök jelleme is határozottan 
különbözik. 
* 
Miután a Neithea genust igy különválasztók a Vola-Janira cso¬ 
porttól, az a kérdés merülhet fel, hogy a két utóbbi név között, me¬ 
lyiknek adjuk a prioritást, a melyhez voltaképen mind a kettőnek 
joga van. 
Klein, a mint a fentebbi idézetből kitűnik a Vohi genust szü- 
kebb határok közé szorította és nem is jellemezte oly világosan, mint 
Schumacher a Janira genust. Az időbeli megelőzés jogán azonban 
és ha nem veszsziik tekintetbe azt a szabályt, hogy a Linné Sys¬ 
tem a N a t u r a e-jának tizedik kiadása előtt keletkezett nevek igno- 
rálandók, Klein elnevezését illeti meg az elsőség, amelyhez, mint vele 
a mai felfogás szerint azonos csoport neve a Schumacher elnevezése 
svnonymáu! csatolandó. Tehát: 
Vola , Klein; 1753 (= Janira, Schumacher; 1817). 
Egy szarvaskői Amphibol chemiai elemzese. 
Kalecsinszky Sándortól. 
(Előadatott a/. 1882. deczembsr 6-ikán tartott szakülésen.) 
A sötét, barna színit, tompa fényű, kristályos tömeg, helyenként 
zöldes erekkel van befutva, egészen átlátszatlan és merev. Lelőhelye: 
Szarvaskő, Eger mellett. Elemzés végett Dr. Szabó József egyetemi 
tanár úrtól kaptam. Szabó tanár úr megfigyelése szerint nevezetes, 
hogy ez az amphibol vékony leiérben fordul elő. Az elemzést a buda¬ 
pesti tud. egyetem vegytani intézetében végeztem. 
Jól hasad a hossztengely irányában. Keménysége = ti. Eajsulya 
= 3 2604, 19°C. hőmérsékletnél. A forrasztó-eső előtt éle és csúcsa 
megolvad, zöldes, majdnem fekete tömeggé. Savakban oldhatatlan. 
Minőlegesen elemezve alkatrészekül találtam: kovasavat, vasat, 
magnéziumot, alumíniumot, kalcziumot és nyomokban mangánt. 
. Ezen alkatrészeknek mennyiségi meghatározásánál a következő¬ 
képen jártam el: 
