A GÁNÓCZI CONFERVITESEK. 
7 
radiálisán csoportosulnak, ennek következtében alsó részükben nem fej¬ 
lődhetnek ki tökéletesen, miáltal igen sajátságos alakok jönnek létre. 
A synedrákon kívül nem ritkák azonban confervoideák sem, melyek 
a vaucheria fonalakhoz tapadva, többnyire szórványosan fordulnak elő. 
A sejtek hossza 16 és 24 ;j. közt ingadozik, az átlagos hosszúság 20,5 ji, 
míg a vastagság 5 ;x. A sejtek a harántfalaknál be vannak fűződve, a chlo- 
rophor pedig apró lemezekből áll; mind oly körülmények, melyek a Con- 
ferva bombycina Kg. var. minor WiLLE-re* vallanak (I. táb. 1, 12. ábra). 
Ezen sejtekben is, épügy mint a vaucheriánál jól, habár csak halványan 
is vehető ki a clilorophor (I. táb. 1. ábra c). mely vagy oldalról, mint 
egyetlenegy lemez, vagy pedig felülről, mint számos kis ovális lemezke lát¬ 
szik (I. táb. 1. ábra c 1 ). Ezenkívül látszanak igen gyakran erősen fénytörő 
szemcsék is, melyek jódalkohol által feloldódnak s e szerint valószínű, hogy 
ezek olajszemcsék (I. táb. l.ábra o), mint ez a conferváról más oldalról 
is ismeretes.** Gyakran láthatók továbbá azon H alakú falmaradványok is 
(I. táb. 12. ábra), melyek a conferva és microspora sejtjeinek oszlásánál 
jönnek létre oly módon, hogy a sejtfal két, a harántfalakból eredő, gyűrűs 
és egymásba tolt részből áll, melyek az oszlásnál egymásból kihúzódnak. 
Ott, hol a vaucheriák nincsenek synedráktól benőve, még más 
bacillariaceák is találhatók a vaucheriák sejtfalára tapadva. Ezek a követ¬ 
kezők : 
Achnanthes minutissima Kg. 
A. exilis Kg. 
A. exilis Kg. nov. var. constrida. 
Navicula Amphisbaena Bory. 
Cocconema cymbiforme Ehrbg. 
Cocconeis communis Heib. 
A fosszil állapotban csak kevés helyről ismeretes Achnanthes minu- 
tissima Kg.*** igen gyakori alak, melynek nagysága átlag 11 ;j.-t nem haladja 
túl. Ezen sejtekben is igen sokszor láthatjuk még az egyetlen endoclirom- 
lemezt is, természetesen összezsugorodva és elzöldülve (I. táb. 7., 10. e). 
A sejtek többnyire egyenként vannak, úgy az övszalag, mint pedig a 
pánczél oldallal is a vaucheriákra tapadva, nem ritka azonban az is, hogy 
4—5 egyén szalagokba is van egyesítve. Egy ízben még azon megszilárdult 
* N. Welle, Algologische Mitteilungen III. Über clie Zellteilung bei Conferva: 
Pringsbeim, Jahrbücher für wiss. Botanik. Bd. XVIII. pag. 437—443. Tab. XVII. 
Fig. 64—68. és G. Lagerheim, Studien über die Gattungen Conferva und Micros¬ 
pora. Flóra 1889. pag. 209. 
** Schhitz, Die Chromatophoren dér Algen. Bonn, 1882. pag. 144, 145 etc. 
*** Cf. Cleve und Grunow, Konigl. Svenska Vetenskap Akad. Handlingar. 1880. 
Bd. XVII. Nr. 2. 
( 7 ) 
