Ifi 
TÉGLÁS GÁBOR: 
bán mészalgákkal (litkotkamninm) sűrűn telt szilárd, tömör mészkő vaskos réteg¬ 
padjai terülnek el közvetlenül a juramészkövön vagy a porphyriten és az augitpor- 
phyrittörmelék képződményein.* 
Ezen parti jellegű lajtamész és a mély tengeri eredetű mezőségi rétegek 
településére a legtöbb helyen azt mondhatjuk, hogy a lajtamészkő és breccia 
közvetlenül átmegy a mezőségi tályagba. 
Az említett lajtamészkő kitűnő építőanyagot szolgáltat Szind és Koppánd 
közt az országút mentéről, valamint a Szind és Yárfalva mellett levő kőbányák¬ 
ból ; ugyanezen anyagot használták a rómaiak is, kiknek kiterjedt kőfejtését 
sikerült a Tordahasadék kijárójánál a balparti sziklatető közelében megtalálnom, 
hol az említett rétegek könnyen hozzáférhető tömzsöket képeznek. Az első 
műhelyet (1. rajz a, b ) két részben munkálták s a jobbfelőli «műhely» (b) lépcsős 
lefejtése világosan megkülönböztethető. A 10 m hátfal finom vésőbarázdáit máig 
sem simíthatta el teljesen az idő keze s csakis a felületen és a széleken érvénye¬ 
sült a lekopás. Ettől alig 0,8 méternyi távolságban következik egy újabb műhely, 
melynek szélessége, hosszúsága 4—4 m tesz, úgy hogy 2—3 embernek való hely 
állott rendelkezésre. 
Mindezeknél érdekesebb és tanulságosabb a « Vágott kő» nevű bányamarad¬ 
vány (2. rajz). A vaskos rétegpadokat két egymástól szögletre dolgozott közfal által 
elválasztott munkahelyen, azok külső mellékterületén pedig függőleges irányban fej¬ 
tették. A gondosan leválasztott rétegfalat 30—50 cm hosszúságú vésőbarázdák szövik 
* Lásd Koch Antal : Jelentés Torda-Aranyosmegye Tordától nyugatra eső 
területének 1887 nyarán végzett földtani részletes felvételéről. A in. kir. földtani intézet 
évi jelentése 1887-ről. Budapest, 1888. 
(1G) 
