20 
DOSS BBUNO: 
A METEORITEK HULLÁSAKOR GYAKRAN ÉSZREVEHETŐ 
HANGTÜNEMÉNYEK. 
Mintegy harmadtól évvel ezelőtt Missliof (Kurland, Oroszország) mellett egy 
teljesen ép és sértetlen kérgü meteorkő hullott. Doss Brúnó * e meteorit részletes 
petrographiai leírása mellett egyszersmind a legújabb physikai kísérletek és 
vizsgálatok eredményeinek felhasználásával az esést kísérő hangtüneményeket az 
eddigiektől eltérő módon magyarázza. 
A tárgy általános érdekénél fogva e rövid ismertetésben csupán a hang- 
tüneményekre kívánok bővebben kiterjeszkedni. 
A meteorkő, a mely jelenleg a rigai term. vizsg. társulatnak gyűjteményében 
van, 1890 április 10-én d. u. 4 órakor esett 372 kilométernyi távolságban Misshof- 
tól; pályájának iránya DK—ENy volt. 
Az ágyúlövéshez hasonló egy tompa durranást mintegy 5 másodperczig 
tartó hangos zúgás követte, a mely még 60 km távolságban is hallható volt. A kő 
mintegy 2 lábnvi mélységre fúródott a nedves homokos talajba. 
Petrographiailag a gömbös chondritokhoz tartozik, elegyrészeinek laza 
összefüggése és törmelékes volta a tufákhoz teszi hasonlóvá. Súlya 5636 gr; 
f. s. = 3,79, 20° C mellett; méretei pedig a következők : szélesség 19 cm, magas¬ 
ság 16,5 cm, vastagság 13 cm. 
A meteorkőnek fekete, megolvadt kérge az esésnél nem sérült meg, általá¬ 
ban semmi sem bizonyít a mellett, hogy egy nagyobb kőnek volna egy része ; 
ennélfogva az ágyúlövéshez hasonló durranás nem eredhetett az esetleges szétpat¬ 
tanástól, a minek Daubrée tulajdonítja a hangtüneményeket. 
Haidinger szerint a hangot a repülő kő mögött támadó légüres térbe hirte¬ 
len behatoló levegő idézné elő. E tudós magyarázata sem fogadható el, mivel e légüres 
tér az időponttól kezdve nem keletkezhetik, a melyben a repülési sebesség már cse¬ 
kélyebb lett, mint a melylyel a levegő az illető magasságokban a vacuumba hatolna. 
A pálya kezdetén ugyan támad légüres tér, s ha ekkor a levegő behatolása által 
támad is hang, az csak többszörös durranás lehetne ; de azonfelül tetemes magas¬ 
ságban, a légritka térben, a hang nagyon gyönge is lesz. Mach az imént vázolt 
magyarázatot physikailag szintén lehetetlennek véli, mivel a levegő ellenállása a 
repülő test sebességétől függ és ezzel növekedik vagy csökken; a repülő meteorit 
sebessége egy pillanatra sem semmisülhet meg, csak annyira apadhat, hogy a moz¬ 
gató erők és a levegő ellenállása egymást ellensúlyozzák (állandó. — stationár — 
sebesség), a minek következtében a föltételezett légüres tér nem egyszerre, hanem 
fokonkint tűnnék el. 
Szerző Bosscha magyarázatát is megczáfolja, a mely ama téves feltevésen 
alapszik, hogy a meteorit sebessége pályájának egy részén egyenletes és a pálya 
különböző pontjain támadt hanghullámok egyszerre s pedig erősbödve érkeznének 
a megfigyelőhöz. 
* B. Doss: Ueber den Meteoriten von Missliof in Kurland und die Ursaclien 
dér Sclmllplianomene bei Meteoritenfállen im Allgemeinen. — N. Jahrb. f. Min. 1892. 
Bd. I. p. 71—113. 
