HANGTÜNEMÉNYEK A METEORITEK HULLÁSAKOR. 
21 
Szerző azonban figyelmeztet Mach E. és Salcher P. legújabb akustikai 
kísérleteikre és közleményeikre, mely szép sikerrel végzett rendkívül érdekes kísér¬ 
letek a különböző hangtüneményekre és a léghullámok fotografálására vonat¬ 
koznak, a melyeket egy nagy sebességgel haladó fegyver- vagy ágyúgolyónál tapasz¬ 
talhatni. 
Mach és Salcher kísérleteinek eredményei lényegükben véve a következők : 
Egy nagy sebességgel a levegőben repülő test előtt támadó légsürüdés opti¬ 
kailag (fotografálás által) csak akkor konstatálható, ha sebessége a hang sebes¬ 
ségét (340 m alatt) meghaladja. Közvetlenül a golyó előtt a léghullámnak sürű- 
dése keletkezik, a mely a képen a golyót körülfogó hyperbola két ágához hasonló, 
csúcsa a golyó mellső részén van, tengelye pedig a pálya irányával összeesik. Ha e 
görbét a tengely körül forgatva képzeljük, a levegő sűrűdésének határáról képet 
alkothatunk magunknak. Az így keletkezett léghullám a lövés irányában a repülő 
test sebességével halad tovább, a míg ez nagyobb mint a hang normális sebessége ; 
tényleg a mint a megfigyelésekből kitűnt, a repülő test sebessége és a hang sebes¬ 
sége nagyon jól összevágtak. A mint a sebesség kisebbedik, a test előtt haladó 
léghullám ezt valamivel megelőzi, a míg sűrűsége annyira alább nem szállt, 
hogy a hang és a test sebessége ismét nem ugyanaz. Végre, ha a test sebessége 
kisebb mint 340 m másodperczenkint, akkor az a léghullám e sebességgel halad 
tovább. E léghullám állandó és egyúttal a durranást okozó hanghullám, de a kísér¬ 
letek bizonysága szerint csak akkor létezik, ha a repülő test sebessége nagyobb, 
mint 340 m. 
Hogy a test előtt haladó léghullám (Kopfwelle) egyszersmind hanghullám 
(Knallwelle), az ágyúkkal végzett kísérleteknél tűnt ki, a mikor ugyanis azt tapasz¬ 
talták, hogy a durranás terjedési sebessége a golyó sebességétől függ, feltéve, hogy 
ez nagyobb mint a hang normál terjedési sebessége. 
A meteoritek esésekor gyakran hallható durranás a léghullám hatása, a mely 
a kő előtt támad; kezdetben ugyanolyan sebességgel halad, mint a meteorit, de 
később, a mikor a levegő ellenállása következtében sebessége kisebb lesz, mint a 
hang normál sebessége, a megfelelő magasságokban, azt megelőzi. 
A legtöbb meteorit hullásánál ilyen durranások hallhatók, néha több egy¬ 
mást követő; ilyenkor lehetséges, hogy a meteorit szétpattanása által minden 
darabja egy új léghullámot eredményez, ha sebességeik még nagyobbak mint a 
normál hangsebesség. 
A rnisshofi meteoritnál az elmélet megegyezik a tapasztalással, a mennyiben 
csak egy durranás hallatszott és a kövön a szétpattanás semminemű nyoma észre 
nem vehető. 
Gyakran a durranáson kívül még recsegést, mennydörgéshez hasonló zörej 
vagy zúgás hallható; e hangoknak az okai különbözők lehetnek, pl. visszaverődés, 
légsurlódás vagy a kő mögött támadó légáramlatok. 
Dolgozatához szerző a meteorit hű rajzát és egy nagy sebességgel repülő 
golyó fényképét mellékelte, ez utóbbin az állandó léghullámok jól láthatók. A leg¬ 
erősebb a golyó elején haladó léglmllám, az ú. n. « Kopfvjelle », gyöngébb a golyó 
közepén és leggyöngébb az annak végén támadt léghullám ; igen jól látható a golyó 
mögött a lövés irányában keletkezett örvényszerű légmozgás. Zimányi Károly. 
