30 
IRODALOM. 
(4.) Koch Antal: Jelentés az erdélyi muzeum-egylet megbízásában a múlt 
nyáron tett földtani kirándulásaimnak eredményeiről. (Orvos-termeszet- 
tudományi Értesítő. Terin. tud. sz. 1890. Kolozsvár. 325. 1.) 
Hogy a harmadkon lerakodások újabban megállapított rétegsorozatának 
elterjedéséről biztos tudomást szerezzen magának a szerző, beutazta Erdély egyes 
területeit, mely alkalommal meggyőződött, hogy a Mezőség dél északi irányban 
Maros-Ludastól kezdve Beszterczéig kizárólag a «Mezőségi rétegekből# van össze- 
téve és hogy a diluviális porond és agyag csak foltok alakjában lép föl a völ¬ 
gyekben. 
Besztercze környékén a Mezőségi rétegek palás agyagja van kifejlődve. Besz- 
tercze és Zsolna között a tályagot kavics és conglomerat padok fedik, melyek ande- 
sit és kárpáti homokkő hömpölyökből állanak és melyek fiatal harmadkoriak is 
lehetnek. Az úgynevezett «Schieferberg» tályagában a Teliina ottnangensis réteg- 
szerűen van betemetve. A tályag iszapolási maradékában ostrakodákon kívül még 
ez ideig meg nem határozott foraminiferákat is konstatáltak. Gyakoriak azonfelül 
benne a megszenesedett algák vékony rétegei és a tömör barnaszénnek fészkei. 
Naszód felé a Mezőségi rétegek legalsó szintje a hatalmas dacittufapadok, 
Naszód környékén és Telestől északra az úgynevezett. «Hidalmási rétegek# bukkan¬ 
nak ki. Ezen utóbbi lerakodás egy tályag, mely helyenként porhanyós homokkő-, 
kavics- és conglomeratpadokat. zár magába. A porhanyós homokkő a szamosparti 
Luska mellett a Teredo Norvegica Spevgl .-hez hasonlító csöveket szolgáltatta. 
Ezek alatt előfordulnak az aquitani emeletet képviselő vastagpados homokkövek, 
betelepült palás agyagokkal és márgákkal. Feküjük egy bitumenes pala halpikke¬ 
lyekkel, mely a «Nagy-Ilondai halpikkelyes palákra# emlékeztet. Egy valószínűleg 
a Hójai mészkőnek megfelelő Lithothamniumokban bővelkedő brecciamész közvet¬ 
lenül csillámpalán fekszik. Az utóbbi alsó oligocaen rétegekbe Párva mellett három 
rhyolithos dacittelérke van belészorulva. A tárgyalt rétegek Romuli környékén 
fedőjét képezik az erősen gyűrődött homokköveknek és márgapaláknak, melyek 
részben az eocaenhez, legnagyobb részükben már a krétához fognak tartozhatni. 
Borgo-Prund altalaját a Mezőségi rétegek dacittufa padjai alkotják, ezeknek 
takaróját andesitbrecciák és tufák képezik, melyekben mint Bélbornál és Borszéknél 
lignitbetelepüléseket észleltek. Borgó-Marosény felé aquitani homokkövek terül¬ 
nek el, melyek azután északfelé egészen Rodnáig uralkodók maradnak és csak 
helylyel-közzel vannak andesit kitörések okozta kúpok által megszakítva. E homok¬ 
kövek nyomokban barnaszenet hordanak. 
Felvincz táján Alsó- és Felső-Füged között legfelül egy 10 m vastag 
kavicsos homoküledék van, melyben agyagos limonit concretiók és egy Mela- 
nopsis faj héjai találtattak. Alatta többszörösen váltakozik szürke palás agyag 
homokkővel, magába zárván egy messzire elnyúló lignittelepecskét. Lefelé menő 
sorban követi ezt egy kék, palás agyag, végül egy dacittufa-pad. Ezek egy réteg¬ 
sorozatot képviselnének, mely a pontusi emelettől a felső-mediterrán emeletig 
terjedne. 
Segesvár környékén a fiatal harmadkori rétegeknek két egymástól petrogra- 
phiailag jól megkülönböztethető csoportját volt lehetséges elkülöníteni. A felső 
csoportot homokkövek alkotját, melyeknek felső szintjét gömbös és agyagos limo- 
(30) 
