34 
IRODALOM. 
adatokat, melyek e barlang képződésére, helyrajzára, oro- és hydrographiai, geoló¬ 
giai, történelmi és antliropo-palaeontologiai viszonyaira vonatkoznak. 
Nem lehet feladatunk mind ezeket, melyek már úgy is ismertek vala¬ 
mint a barlang üregeiről és az azokban előforduló cseppkőképződések esetleges 
alakjairól itt azólanunk. (Az utóbbiak iránt érdeklődőknek ajánljuk az utóbbi 
munka Divald szép kiviteli 33 fénynyomatú képét.) Kár, hogy a Rhinoccros 
tichorhinus táplálékát illetőleg egy olyan hiba is csúszott az érdekes füzetbe, 
melyet mi szó nélkül nem hagyhatunk. E hibás állítás mintegy a br. Nyárt 
Jenő tanulmányaiból nyert következtetésnek van mondva, azonban Nyárt mun¬ 
kájában * ene nézve semminemű adat nem található. 
Kár azonkívül, hogy a Münnich Kálmán bányaigazgató által készített terv¬ 
rajz, mely eredetiben igen szép kivitelű lehet, a kisebbítés által majdnem haszna- 
vehetlenné vált, minthogy a nevezetesebb objectumokat jelző számok teljesen 
elmosódottak, a feliratok nagy része pedig csak a nagyító lencse segítségével 
olvasható el. 
Jelenleg a barlang a fő és valamennyi mellékágával és az 1889 évi márczius 
hó 15-én áttört 185 meter hosszú új bejárattal együtt 8665,5 meter vagyis kereken 
8,7 kilométer hosszú. Franzenaü Ágoston. 
(10.) Szajnocha Ladislaus : Ueber eine cenomane Fauna aus den Kar- 
pathen dér Bukowina. (Verkaudl. d. k. k. geol. Reichsanstalt. Wien, 
1890. p. 87.) 
Az idézett munkában ismertetett fauna helyisége ugyan hazánk határán 
kivül Bukovinában fekszik, mégis szükségesnek tartjuk felemlítését, minthogy a 
keleti kárpátjaink íve belső részén előforduló krétának az ívnek külső része krétá¬ 
jához való közeli viszonyát tünteti fel. 
A helyiség, melyből még A. v. Alth az anyagot gyűjtötte észak-nyugatra 
van Kirlibaba-tól a Cibó-völgv Jedulhegyének nyugati lejtőjén. 
A szerző következő fajokat határozhatta meg : 
Ptychodus polygyrus Ag., Acanthoceras Mantelli Sow., Hoplites conf. 
Neptuni Gein., Ammonites 2 sp.. Ostrea (Alectryonia) cannata Schloth., 
Exogyra cokimba Lám., Trigonia sp., Cardium sp. Ezekből az Exogyra cokimba 
[1 Lám. a máramarosi krétában,** az Acanthoceras Mantelli, és az Exogyra cokimba 
pedig a Herbich *** által a Persánvi hegységnek Uermös táján f felfedezte 
krétában gyakori. A podoliai krétával az Acanthoceras Mantelli és az Ostrea 
carinata által van meg az összefüggés. Franzenaü Ágoston. 
* Báró Nyáry Jenő : Az aggteleki barlang mint őskori temető. Kiadja a magy. 
tud. Akadémia archaeologiai bizottsága. Budapest 1881. 
** V. ö. Földtani Közlöny. Budapest. 18S7. XVII. ál6. 1. 
*** V. ö. Földtani Közlöny. Budapest. 1888. XVIII. áöS. 1. 
f Szerző értekezésében e helység állandóan Mermösnek van szedve. 
