114 
IRODALOM. 
IRODALOM. 
(11.) Jahn Károly : A brassói városi ivóvíz-vezeték vizének chemiai 
/ 
elemzése. (Értesítő az erdélyi muzeum-egylet orvos-természettudományi 
szakosztályából. XYI. évfolyam. 283—294. 1. és XVII. évfolyam 125— 
136. 1. Kolozsvárt. 1891 és 1892.) 
A brassói városi ivó-vízvezeték vízbősége és jósága ellen újabban panaszok 
merülvén föl a városi tanács egy egészen új vízvezeték elkészítésével foglalkozik. 
Az új vízvezetéket táplálandó források vizét 1886-ban Jükgling K. tanár ele¬ 
mezte, mikroszkóp alatt is megvizsgálta és vízvezetékre alkalmasoknak és jóknak 
találja. 
A régi vezeték rósz volta egyhamar be nem látható, miután az szintén forrásvíz; 
a források ugyanazon rétegekből s csak részben lakott talajból erednek és részben 
fa-, részben pedi agyagcsövekben vezettetnek. Szerző ennélfogva azt gondolja, hogy 
a régi vízvezeték rósz voltának főhibája a csővezetékben fekszik. Ezt eldöntendő, 
a különböző kútak vizeit megvizsgálta. A vizsgálatból kitűnt, hogy a csővezeték 
lényeges kimutatható befolyást a víz minőségére nem gyakorolt, s azért az egyes 
kutak jóságáról városszerte elterjedt Ítélet leginkább a hőmérsékleti különbségeken 
fog alapulni. 
A víz általánosságban használható és jó, de miután a hasonló talajból fakadó 
forrásoknál szenny ez eltebb, kívánatos volna ezen vízvezeték forrásait is megvizs¬ 
gálni s azokat elzárni, melyek szennyezetteknek bizonyulnak. Köztudomás sze¬ 
rint az idevaló víz, kivált idegeneknél, kik még nem szoktak hozzá, gyomorbeteg¬ 
ségeket és emésztési zavarokat idéz elő, azért kívánatos a különböző időszakokban 
a kutak tüzetes bakterologiai megvizsgálása. 
Szerző még az elővárosok területére eső legfontosabb ivóvizeket is megvizs¬ 
gálta. Ezek között a Jancsi-rétről jövő boionyai vezeték vize Brassó város legjobb 
vizének mondható, a többi mind szennyezett víz. (Az elemzési eredményeket fel¬ 
tüntető táblázatokat lásd az eredeti dolgozatban.) Loczka József. 
(12.) Eiuiges über das Goldvorkommen im Bánáté. (Berg- und Hütten- 
mannische Zeitung. Leipzig, 1890. p. 277.) 
Oravicza környékén bizonyos syenitek közepette előfordulnak rézkovandok 
és más érczek, melyekkel szálak és nyalábok alakjában arany is előfordul. 
A legnevezetesebb aranyelőfordulás azonban közvetlen Oraviczától északra van. 
Itt egy juramészrög csillámpalán nyugszik, a melyben harántul, szilárd gránáthoz 
csatlakozva, egy sajátságos érintkezési képződmény körülbelül 200 meter oldal- 
hoszszal biró háromszög alakjában terjed és üstalakuan a mélységbe dől. Ez egy 
porhanyós sziklafaj, melyben brecciaszerü keményebb részletek az aranyat hordó 
kőzetet alkotják de úgy, hogy az inkább mállott, syenitszeríí helyek a keményebb, 
egy homokkőhöz hasonlító kőzetrészek közvetlen szomszédságában leggazdagabbak. 
Az arany ekkor finom lemez-, szem- vagy szálalakú. Egyebütt legdúsabbnak azon 
kőzetnemet tartják, mely sok gránátot, homokot (?) és vascsillámot hord. Ily 
( 88 ) 
