116 
IRODALOM. 
csonyabb a várostól ÉNy-i irányban, valamivel magasabb DNy-ra, ennél magasabb 
a DK-i rész, melyet a vidék legmagasabb pontja, a 34-3 m magas Somló-begy ural, 
míg a legmagasabb vidék az EK-i részt alkotja. A hegységek vizei, keskeny 
völgyekben és sikátorokban mosták ki medrüket. Legtöbbje a Sebes-Kőröst 
gyarapítja. 
A geológiai képződményeket illetőleg említeni kell, hogy az alluvium a 
Sebes-Kőrös és a többi vizek partjait szegélyezi. Anyaga homok, homokos agyag 
vagy kavics. 
Az ó-alluviumhoz sorolható a Krajnikfalvától Nagyváradig húzódó alsó 
terrasz, mely agyagokból és kavicsos agyagokból áll, a Kardó és Hájó alatt elte¬ 
rülő fekete televényes agyagból álló képződmény, mely sok Melanopsist és Neritát 
tartalmaz, valamint a hájói kápolnánál, a rontói gőzmalom mellett és bent a Püs¬ 
pökfürdőben feltárt mésztufa. A két utóbbi képződmény egymáshoz való viszo¬ 
nyára, a Pecze medre ad felvilágosítást, a mennyiben a hájói marha itató kút 
mellett a partot a felső részben a fekete meszes agyag, az alsóban a sárga homok¬ 
szerű mésztufa alkotja. 
A rontói malomtól DNy-ra egy meredek fal van, melynek anyaga csigák 
mellett különösen sok elmeszesedett növényrészt tartalmaz. A benne található 
csigák: 
Melanopsis costata Fér., Iíelix sp., II. hispida Müller, planorbisok, 
Nerita fluviatilis, uniók és egy valószínűleg recens Zonites faj. 
Az ó-alluviális mésztufák a mostani forrásokkal nincsenek semmi összefüg¬ 
gésben, mert a mostani forrásvíz meszet nem rak le. 
A diluvium egyrészt mint agyag, kavicsos és homokos agyag, másrészt mint 
kavics van kifejlődve. Előbbinek agyagos félesége Nagyvárad ENy, DNy, D és 
DK-i környékén nagy területeket lep el. Kavicslerakodásokkal a várostól ENy-ra, 
a várad-püspöki vasúti állomás mellett, délre a Pecze patak jobb oldala több pont¬ 
ján, DK-re a Somlyó-hegytől keletre a la Lacu erdőrészletben, továbbá Kiskér, 
Nagykér, de különösen Alpár környékén találkozunk. A kavicsok anyaga: quarz, 
mészkő, homokkő és eruptív kőzet. Az ENy-i rész borsi kavicsbányájából egy 
elmeszesedett szarvas agancs darab vált ismertté. 
A neogen pontusi emelete a város EK-i határában van főképen elterjedve, 
a DK-iben csak egyes foltokat alkot, a többi részben egészen hiányzik. Anyagát 
agyag, homok és homokkő képezi. Meghatározható kövületeket az északi részben 
a fugyii kápolnától K-re a hegyoldalban feltárt kékes szürke, palásán elváló agyag 
szolgáltatott. Különösen sok benne a vivipara, melyek a Vivipara Fuchsi és 
Vivipara Sadleri- hoz hasonlítanak leginkább. A déli rész Jávorvölgyében a Costie 
paduréban a csillámos, homokos, márgás agyagban mállott kis cardiumok (Car- 
dium Vindobonense ) és melanopsisok fordulnak elő. 
A neogen mélyebb emelete mint cerithium homokkő csakis egy pontról, 
a fugyii kápolna mellett a viviparás agyag alatt van feltárva. Zárványaként a 
Cerithium nodosoplicatum Horn. szerepel. 
A kréta systema requienia mészköve a vidék DK-i részében van kifejlődve, 
a hol a Somlyó-hegy zömét alkotja. Egyes kisebb feltárásokat találunk a püspök¬ 
fürdői téglavetők felett, Hájótól keletre, Betfia helységben, a Tasnád patak mentén 
és Kiskér táján. 
(90) 
